Справа № 766/16343/24
н/п 1-кп/766/1778/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Херсоні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2024 року за № 62024080200001044 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Збур`ївка, Голопристанського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , документованого паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданого 13.12.2003 року Голопристанським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимого,

- вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 13.06.2025 року за ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 438 КК України до покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 12 років з позбавленням спеціального звання - «підполковник внутрішньої служби», 

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 , 

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 , будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, з метою переслідування своїх особистих інтересів у вигляді отримання владних повноважень, погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа представників окупаційної адміністрації рф у м. Херсоні та 24.05.2022 року, відповідно до наказу начальника Управління служби виконання покарань по Херсонській області № 7, виданого на підставі заяви ОСОБА_3 про прийняття на службу, добровільно зайняв посаду заступника начальника установи у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області - ВК «Голопристанська виправна колонія (№ 7)» Управління служби виконання покарань по Херсонській області (мовою оригіналу - заместитель начальника учреждения ИК «Голопристанская исправительная колония (№ 7)» Управления службы исполнения наказаний по Херсонскойобласти).
Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, керуючись антидержавницькими мотивами, з метою завдання шкоди Україні, а також у зв`язку з переслідуванням своїх особистих корисливих інтересів у вигляді отримання владних повноважень, будучи громадянином України, вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресора (пособництво), які виразились у тому, що після прийняття рішення державою-агресором щодо створення установ виконання покарань та вчинення дій, направлених на державну реєстрацію цих установ, фактично розташованих на території України, за російським законодавством, 17.04.2023 року добровільно очолив федеральну казенну установу «Виправна колонія № 1 Управління Федеральної служби виконання покарань по Херсонській області», місцезнаходження та юридична адреса якої визначена як Херсонська область, муніципальне утворення Голопристанське, с. Стара Збур`ївка, вул. Набережна, 1Б, обійнявши посаду начальника цієї установи, реалізувавши та підтримавши таким чином рішення та дії держави-агресора щодо незаконного створення установ виконання покарань на території України, на якій такі установи можуть утворюватися та функціонувати виключно відповідно до національного законодавства України та входять до складу Державної кримінально-виконавчої служби України, сприявши державі-агресору - російській федерації в утворенні та становленні на території України установи виконання покарань, зареєстрованої на території Херсонської області за законодавством російської федерації, включеної до складу Федеральної служби виконання покарань росії та на яку покладено виконання аналогічних завдань, визначених для Державної кримінально-виконавчої служби України, однак які мають реалізовуватися у сфері виконання кримінальних покарань в інтересах держави-агресора.
Суд кваліфікує дії  ОСОБА_3  за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

II. Застосовані судом правові процедури. Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.
Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.
До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.
При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (inabsentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.
Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.
Згідно положень ч. 2 ст. 297-1 КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-1 КК України, за якими, висунуто обвинувачення ОСОБА_3 .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2024 року (справа № 415/2182/20) зазначено, що законодавець дозволяє розгляд справи судом за відсутності обвинуваченого (in absentia), тобто застосування процедури спеціального судового провадження на підставі ч. 3 ст. 323 КПК. Означена процедура застосовується судом за клопотанням прокурора за умови підтвердження, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, в редакції чинній станом на 27.02.2025 року та Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28 лютого 2025 року тимчасово окупованою територією є вся територія Скадовського району Херсонської області, до складу якої Голопристанська міська територіальна громада. АТ «Укрпошта» не здійснює свою господарську діяльність на території України, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), у зв`язку з чим надсилання судом судових викликів засобами поштового зв`язку на адресу проживання обвинуваченого ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , є неможливим.
У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 7 ст. 111-1 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті 27.09.2024 року.
Ухвалою суду від 30.09.2024 року було призначено підготовче судове засідання.
Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, було проведено судові засідання: 08.11.2024 року, 29.01.2025 року, 10.02.2025 року та 17.02.2025 року.
У газеті «Урядовий кур`єр» № 265 (7925) від 31.12.2024 року, №119 (8044) від 13.06.2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повістками про виклик до суду обвинуваченого ОСОБА_3 у підготовчі судові засідання. Повідомлення про виклик до суду ОСОБА_3 були розміщені на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області та сайті Офісу Генерального прокурора.
Згідно довідки Департаменту захисту національної державності СБУ від 08.08.2024 року № 8/1/1-11006 - ОСОБА_3 , перебуває на тимчасово окупованій російською федерацією території Херсонської області де продовжує працювати в незаконному правоохоронному органі - «Федеральна казенна установа «Виправна колонія № 1 управління Федеральної служби виконання покарань по Херсонській області» на посаді начальника.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.02.2025 року задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 та ухвалою суду від 20.06.2025 року призначено судовий розгляд. 
На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_3 до призначених судових засідань опубліковані та оприлюднені у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_3 були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.
Водночас, незважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_3 протягом тривалого часу на території України, яка підконтрольна законної владі, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.
З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.
Щодо забезпечення права обвинуваченого на захист, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Відповідно до ч.2 ст.47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Разом з цим, стосовно ОСОБА_3 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженню є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно доручення Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 27.06.2024 року №002-140001546 захисником  ОСОБА_3 було призначено адвоката ОСОБА_5 .
В газеті «Урядовий кур`єр» № 127 (7787) від 22.06.2024 року, яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення про складання та вручення письмового повідомлення про підозру  ОСОБА_3 , із повістками про виклик останнього до слідчого на 26, 27, 28 червня 2024 року о 10:00 год. для вручення повідомлення про підозру, проведення допиту та участі у інших слідчих діях.
28.06.2024 року  ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
В газеті «Урядовий кур`єр» № 131 (7791) від 28.06.2024 року, яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно ст. 111-112, 276-278 КПК України, опубліковано оголошення про повідомлення про підозру  ОСОБА_3 .
Крім того, вказане повідомлення про підозру та повістки про виклик розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».
Постановою слідчого другого СВ (з дислокацією у місті Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі від 15.07.2024 року  ОСОБА_3  оголошено у розшук.
В газеті «Урядовий кур`єр» № 191 (7851) від 20.09.2024 року, яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення про складання та вручення письмового повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри  ОСОБА_3 , із повістками про виклик останнього до слідчого на 24, 25, 26 вересня 2024 року о 10:00 год. для вручення повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, проведення допиту, завершення спеціального досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування та вручення обвинувального акту з додатками.
Вказане повідомлення, повістки про виклик, а також повідомлення про завершення спеціального досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.09.2024 року (справа 487/7156/24) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (inabsentia) у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 62024080200001044 від 11.07.2024 року відносно підозрюваного  ОСОБА_3  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. 
26.09.2024 року  ОСОБА_3  повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. 
Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника в захисті інтересів обвинуваченого.
На виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України копії процесуальних документів направлялись захиснику, який крім того був обізнаний з матеріалами кримінального провадження. Будь-які клопотання від підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на стадії судового розгляду на адресу суду не надходили.
Враховуючи наведене та з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування і спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення було дотримано всіх можливих передбачених КПК заходів та способів повідомлення ОСОБА_3 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через призначеного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «in absentia виконані та дотримані у повному обсязі.

III. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 7 ст. 111-1 КК України, та просив призначити відповідне покарання в межах санкцій вказаної статті у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 15 років та з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 13.06.2025 року, більш суворим покарання за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 15 років та з конфіскацією всього належного йому майна, з позбавленням спеціального звання підполковника внутрішньої служби.
У судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_3 не здійснювався, через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст. 323 КПК України (in absentia).
Захисник ОСОБА_5 , здійснюючи активний та розумний захист у кримінальному провадженні прав та законних інтересів обвинуваченого, усіма незабороненими законом способами, у своїй промові під час судових дебатів, не оспорюючи факт доведеності винуватості ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 7 ст. 111-1 КК України, просила при ухваленні вироку та визначенні міри покарання врахувати особу обвинуваченого, досліджені судом докази, обставини вчинення кримінального правопорушення та визначити підзахисному покарання у мінімальному розмірі.

IV. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Вина  ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч. 7 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:
- протоколом обшуку від 24.11.2022 року, з доданим DVD-R диском до нього, проведеного в адміністративній будівлі штабу ДУ «Північна виправна колонія (№ 90)» за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 234, в результаті якого було виявлено та вилучено документи, які містять анкетні дані осіб-працівників установ виконання покарань, які працювали на окупаційну владу на території Херсонської області, та підтверджують факт проходження ними служби у незаконному правоохоронному органі, створеному окупаційною владою - «Управлении службы исполнения наказаний по Херсонской области» та вилучених документів, серед яких (мовою оригіналу): «Журнал регистрации приказов по личному составу», на обкладинку якого наклеєно папір із друкованим текстом «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области», де наявні відомості про реєстрацію наказу про призначення № 7-лс від 24.05.2022 року «О назначении ОСОБА_6 »
- копією документа, складеного російською мовою «Приказ военного коменданта Херсонской области №18 от 07.05.2022 «О создании управления и назначении начальника служби исполнения наказаний по Херсонской области» за підписом так званого «военного коменданта Херсонской области» ОСОБА_7 , яким підтверджується факт створення Управління служби виконання покарань по Херсонській області, керівником якого призначено ОСОБА_8 , якому передано в оперативне управління усі кримінально виправні установи в регіоні;
- копією документа, складеного російською мовою на бланку так званого «Управлении служби сполнения наказаний по Херсонской области» - «Приказ №1 от 07.05.2022 «Об оперативном подчинении подведомственного учреждения» за підписом ОСОБА_8 , яким підтверджується прийняття в пряме оперативне управління підвідомчої установи (мовою оригіналу) «ИК «Северная исправительная колония (№90)»; 
- копією документа, складеного російською мовою «Положение об Управлении служби сполнения наказаний по Херсонской области от 13.05.2022, утвержденное военным комендантом 17.05.2022 №50»;
- копією документу, складеного російською мовою: «ПРИКАЗ 24.05. №7 «О назначении ОСОБА_6 », підписантом якого є (мовою оригіналу): «Начальник майор внутренней службы ОСОБА_8 », пункт 1.2 якого містить відомості щодо призначення на посаду  ОСОБА_3 , наступного змісту (мовою оригіналу):
« ОСОБА_6 на должность заместителя начальника учреждения ИК «Голопристанская исправительная колония (№ 7)» Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области, присвоивши специальное звание подполковник внутренней службы, с должностным окладом 25490 рублей, с 24.05.2022, и установив дополнительные выплаты: - ежемесячную надбавку в процентах к должностному окладу за особые условия службы в размере 65; - замещающему должность сотрудника УИС, проходящего службу в Херсонской области - 65; ежемесячную поощрительную выплату в процентах к должностному окладу как замещающему должность заместителя начальника исправительного учреждения, исполняющего наказания, Управления в размере 10.
Установить стаж службы (выслугу лет) для выплаты ежемесячной надбавки к окладу месячного денежного содержания за стаж службы (выслугу лет) по состоянию на 24.05.2022 16 (шестнадцать) лет 09 (девять) месяцев 13 (тринадцать) лет.
Основание: заявление о принятии на службу ОСОБА_6 »;
- протоколом огляду від 12.06.2023 року, проведеного за участі спеціаліста, з додатком - DVD+R диском, яким оглянуто відкритий Інтернет-ресурс за посиланням https://egrul.nalog.ru/inex.html, який містить загальні систематизовані відомості про юридичних осіб на території російської федерації, а також дані з єдиного державного реєстру юридичних осіб та єдиного державного реєстру індивідуальних підприємців в електронному вигляді, де виявлено документальний файл, складений російською мовою: «Выписка из Единого государственного реестра юридических лиц 12.06.2023 №ЮЭ9965-23-82385617», що містить відомості щодо реєстрації юридичної особи, так званого «Управление федеральной службы исполнения наказаний по Херсонской области», із зазначенням адреси місця знаходження юридичної особи «272003, Херсонская область, г.о. «Херсонский», г. Херсон, ул. Дружбы, д. 4». Також, наявні відомості щодо реєстрації юридичної особи, так зване «Федеральное казенное учреждение «Исправительная колония № 1 Управления федеральной службы исполнения наказаний по Херсонской области», із зазначенням адреси місця знаходження юридичної особи «275630, Херсонская область, м.о. «Голопристанский», с. Старая Збурьевка, ул. Набережная, д. 1 Б», де в розділі «Сведения о лице, имеющим право без доверенности действовать от имени юридического лица» зазначений « ОСОБА_6 », посада «начальник»;
- копією документу, складеного російською мовою: «Выписка из Единого государственного реестра юридических лиц 12.06.2023 №ЮЭ9965-23-82385718», який містить відомості щодо реєстрації юридичної особи (мовою оригіналу): «Федеральное казенное учреждение «Исправительная колония № 1 Управления федеральной службы исполнения наказаний по Херсонской области», дата внесення відомостей 10.02.2023, адреса юридичної особи «275630, Херсонская область, м.о. «Голопристанский», с. Старая Збурьевка, ул. Набережная, д. 1 Б», в розділі «Сведения о лице, имеющим право без доверенности действовать от имени юридического лица» зазначений « ОСОБА_6 », посада «начальник», відомості про якого внесено 17.04.2023 року, чим підтверджується факт незаконного утворення, реєстрації та функціонування незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Херсонської області, в якому ОСОБА_3 зайняв посаду; 
- протоколом огляду від 12.06.2023 року, проведеного за участі спеціаліста, з додатком - DVD+R диском, яким оглянуто інформацію, розміщену в Інтернет-сторінках за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , де виявлено публікацію із назвою (мовою оригіналу):«В новых регионах создадут 25 исправительных колоний», яку збережено, яка містить відомості щодо незаконного створення 25 виправних закладів у так званих «нових регіонах рф», зокрема на території Херсонської області. Також, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено сторінку із назвою (мовою оригіналу): «федеральная служба исполнения наказаний»де серед іншого, наявна публікація, що має назву «главе Херсонской области и руководящему составу правоохранительных органов представили нового начальника регіонального УФСИН», яка містить відомості про призначення керівництва у новостворені псевдо органи на тимчасово окупованій території Херсонської області;
- протоколом огляду від 12.12.2023 року, проведеного за участі спеціаліста, з додатком - DVD+R диском, яким оглянуто відкритий Інтернет-ресурс - російський сайт із назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням «https://publikation.pravo.gov.ru», де серед наявних документів знайдено документ із назвою «Распоряжение правительства росийской федерации от 23.01.2023 № 97-р», який збережено, роздруковано і є додатком до вказаного протоколу від 12.12.2023 року, чим підтверджено факт незаконного створення на тимчасово окупованих територіях виправних установ рф;
- протоколом огляду від 12.12.2023 року, проведеного за участі спеціаліста, з додатком - DVD+R диском, яким оглянуто відкритий Інтернет-ресурс за посиланням https://egrul.nalog.ru/inex.html, який містить загальні систематизовані відомості про юридичних осіб на території російської федерації, а також дані з єдиного державного реєстру юридичних осіб та єдиного державного реєстру індивідуальних підприємців в електронному вигляді, виявлено документальний файл, складений російською мовою: «Выписка из Единого государственного реестра юридических лиц 12.12.2023 №ЮЭ9965-23-171216112», що містить відомості щодо реєстрації юридичної особи, так званого «Федеральное казенное учреждение «Исправительная колония № 1 Управления федеральной службы исполнения наказаний по Херсонской области», із зазначенням адреси місця знаходження юридичної особи «275630, Херсонская область, м.о. «Голопристанский», с. Старая Збурьевка, ул. Набережная, д. 1 Б», де в розділі «Сведения о лице, имеющим право без доверенности действовать от имени юридического лица» зазначений « ОСОБА_6 », відомості про якого внесено 17.04.2023 року посада «начальник», що свідчить про незаконне створення на тимчасово окупованій території Херсонської області, подальшу реєстрацію та функціонування незаконного правоохоронного органу, в якому ОСОБА_3 зайняв посаду.
Також вина обвинуваченого  ОСОБА_3  підтверджуюся показами свідка сторони обвинувачення, допитаного в ході судового засідання.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що станом на 24.02.2022 року він працював на посаді першого заступника начальника ДУ «Голопристанська виправна колонія (№7)». До повномасштабного вторгнення ОСОБА_3 обіймав посаду заступника начальника з соціально-виховної роботи ДУ «Голопристанська виправна колонія (№7)». Свідку відомо, що після тимчасової окупації Херсонської області ОСОБА_3 прийняв пропозицію та залишився працювати на окупаційну владу та в подальшому очолив установу - Виправну колонію № 1, яка була незаконно створена окупаційною владою.

V. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 року) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n. 161, заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
У судовому засіданні були досліджені документи, які сталі підставою для реєстрації кримінального провадження.
Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними процесуальними особами, а також характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідка, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.
Допитаний у судовому засіданні свідок надавав свої показання добровільно, без будь-якого стороннього примусу, будучи приведеним судом до присяги та попередженим про можливі негативні наслідки в разі надання неправдивих показань.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що неприязних відносин, між свідком сторони обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_3 не було, що свідчить про відсутність у свідка будь-яких підстав для спотворення вказаних ним подій, шляхом надання неправдивих показань. 
За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надані докази суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, будь-яких порушень вимог діючого законодавства під час руху кримінального провадження не встановлено.
Під час судового слідства не встановлено обставин, на підтвердження того, що дії обвинуваченого  ОСОБА_3  вчинено під фізичним чи психологічним примусом.
Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого  ОСОБА_3  ознака добровільності, суд враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.
Зміст досліджених судом доказів, а також показів свідка, допитаного в судовому засіданні, дає підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи громадянином України, з власної ініціативи, діючи в інтересах держави-агресора та переслідуючи свої особисті корисливі інтереси, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, зайняв посади у незаконно створеному правоохоронному органі - добровільно, що обумовлено його позитивним ставленням до окупаційної влади, при цьому ОСОБА_3 мав вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними. 
За викладених обставин, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд, оцінивши сукупність зібраних доказів, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, ставити їх під сумнів підстав немає та доводять факт вчинення обвинуваченим протиправних дій, а також за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікація його дій за ч. 7 ст. 111-1 КК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і доведено поза розумним сумнівом у повному обсязі.

VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлені.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

VІІ. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. 
Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.
При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинуваченого даних, характер, ступінь його суспільної небезпеки.
Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину в тому числі проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, яка посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого  ОСОБА_3  можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства. 
Позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю є обов`язковими додатковими покараннями, передбаченими санкцією ч.7 ст.111-1 КК України.
Конкретні обставини кримінального провадження та наведені дані про особу обвинуваченого, дають підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції встановленої ч. 7 ст. 111-1 КК України у максимальному розмірі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг.
Зазначене узгоджується з позицією викладеною в постанові Об`єднаної палати ККС ВС в справі №404/2081/22 від 04.09.2023 року, а саме згідно з положеннями ст. 55 Кримінального кодексу у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. 
Санкцією частини 7 статті 111-1 КК України передбачено застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 займав посади у незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, за що отримував винагороду в російських рублях, яка складається з посадового окладу, додаткових та заохочувальних виплат. Тобто, у діях ОСОБА_3 , серед іншого, присутній корисливий мотив, що є підставою для застосування до ньогододаткового, передбаченого санкцією ч.7 ст.111-1 КК України покарання, у вигляді конфіскації належного обвинуваченому майна.
Крім того, вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 13.06.2025 року року, який набрав законної сили 15.07.2025 року,  ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 438 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років. 
Визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання для виконання вироку.
Позбавлено ОСОБА_3 спеціального звання - підполковника внутрішньої служби.
Отже, покарання ОСОБА_3  слід призначити з урахуванням правил, передбачених ч. 4 ст. 70 КК України - за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_3  покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, з конфіскацією всього належного йому майна та позбавленням спеціального звання - підполковника внутрішньої служби, й водночас указує на неможливість досягнення мети покарання шляхом застосування більш м`якого, оскільки є винятково високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи винного.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.09.2024 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який до набрання вироком законної сили, суд вважає за доцільне залишити без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2024 року накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме: причеп бортовий «Лідер 810081», VIN НОМЕР_2 , 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, VIN НОМЕР_4 , 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 ; домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі частки 1/1.
Підстави для скасування арешту вказаного майна, належного  ОСОБА_3  відсутні, з огляду на призначення останньому додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного майна. 
Кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду не завдано, цивільний позов не заявлено.  Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів і документів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.124, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 13.06.2025 року, більш суворим покарання за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного йому майна.
Позбавити ОСОБА_3 спеціального звання - підполковника внутрішньої служби.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, застосований ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.09.2024 року - залишити без змін.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 , рахувати з моменту фактичного затримання в порядку приведення даного вироку до виконання. 
Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах, а також органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, рахувати з моменту відбуття ОСОБА_3 основного покарання у виді позбавлення волі.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2024 року на майно ОСОБА_3 , а саме: причеп бортовий «Лідер 810081», VIN НОМЕР_2 , 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, VIN НОМЕР_4 , 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 ; домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі частки 1/1 - залишити без змін до приведення вироку до виконання в частині конфіскації майна.
Речові докази:
- документи, надані стороною обвинувачення, а саме: «распоряжение правительства российской федерации от 23.01.2023 № 97-р» (копія); «выписка из Единого государственного реестра юридических лиц от 04.05.2023 № ЮЭ9965-23-63180506» (копія); «выписка из Единого государственного реестра юридических лиц от 12.06.2023 № 1ЮЭ9965-23-82385718» (копія); «выписка из Единого государственного реестра юридических лиц от 12.12.2023 № ЮЭ9965-23-171216112» (копія); «Журнал № 7 регистрации внутренней корреспонденции Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» (копія); «Журнал № 3 регистрации приказов по личному составу Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области» (копія); «приказ военного коменданта Херсонской области от 07.05.2022 № 8 «О создании управления и назначении начальника службы исполнения наказаний по Херсонской области» (копія); «приказ начальника Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области от 07.05.2022 № 1 «Об оперативном подчинении подведомственного учреждения» (копія); «Положение об Управлении службы исполнения наказаний по Херсонской области, утвержденное военным комендантом Херсонской области 13.05.2022, регистрационный номер № 50 от 17.05.2022» (копія) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого, якому вручались всі процесуальні рішення у цьому провадженні на підставі ч. 2 ст. 297-5 КПК України, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 46 КПК України про те, що захисник користується процесуальними правами обвинуваченого, захист якого він здійснює.
Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Суддя ОСОБА_1