ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" жовтня 2025 р. Справа№ 910/12841/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Скрипки І.М.
суддів: Тищенко А.І. 
Мальченко А.О. 

при секретарі судового засідання Кузьменко А.М.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 06.10.2025
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 (повний текст складено та підписано 10.06.2025) та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 (повний текст складено та підписано 13.06.2025)
у справі №910/12841/24 (суддя Головіна К.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД-Україна»
до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» 
про зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛД-Україна» (далі - ТОВ «ЛД-Україна», позивач) до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі - АТ «Креді Агріколь Банк», відповідач) про зобов`язання здійснити видачу грошових готівкових коштів у сумі 454 464,66 грн з поточних рахунків ТОВ «ЛД-Україна», нарахованих директору товариства ОСОБА_1 в якості заробітної плати за період з березня 2022 по лютий 2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору банківського обслуговування та норм чинного законодавства України безпідставно відмовив позивачу у видачі з відкритого в банку рахунку ТОВ «ЛД-Україна» готівкових коштів для виплати заробітної плати керівнику позивача - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим незаконно обмежив право позивача розпоряджатися власними коштами.
У відзиві на позов відповідач зазначив, що після надходження запиту позивача на здійснення фінансової операції щодо видачі готівкових коштів банком було здійснено ряд заходів щодо перевірки операцій по цьому рахунку та встановлено, що запитувана позивачем фінансова операція є підозрілою, оскільки кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ЛД-Україна» є громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 , тому на підставі п. 15 постанови НБУ № 18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» рахунок позивача було заблоковано та по рахунку ТОВ «ЛД-Україна» зупинено здійснення видаткових операцій. Також відповідач вказав, що кошти, які намагається отримати позивач, є не заробітною платою, а переведеними позивачу іншою юридичною особою коштами в якості поворотної (безповоротної) фінансової допомоги, що свідчить про намагання ТОВ «ЛД-Україна» уникнути обмежень, встановлених законодавством. Крім того відповідач вважав позовні вимоги ТОВ «ЛД-Україна» заявленими всупереч вимогам Положення НБУ № 148 від 19.12.2017, оскільки банк не мав права одноразово видавати готівку з рахунку у сумі 454 464,66 грн.
У відповіді на відзив позивач вказав, що обмеження, передбачені п. 15 постанови НБУ № 18 від 24.02.2022, не поширюються на операції зі здійснення виплат заробітної плати на користь громадян РБ, які офіційно працевлаштовані в Україні. Твердження відповідача про намагання товариством уникнути законодавчо встановлених обмежень є надуманими, позивач має право вільно використовувати свою власність, у тому числі розпоряджатися отриманими коштами у вигляді поворотної фінансової допомоги для виплати заробітної плати. Також позивач зазначив, що не вимагає від банку здійснення виплати грошових коштів одноразово, а лише просить погодити вирішення цього питання.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 у справі №910/12841/24 позов задоволено.
Зобов`язано Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» здійснити видачу з поточних рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД-Україна» готівкових коштів у сумі 454 464,66 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. 66 коп., нарахованих ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в якості заробітної плати за період з березня 2022 по лютий 2024.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД-Україна» судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 у справі №910/12841/24 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД-Україна» про розподіл судових витрат задоволено.
Ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД-Україна» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 31 500 (тридцять одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що: 
АТ «Креді Агріколь Банк» неправомірно зробило висновок про те, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ЛД-Україна» є резидент Республіки Білорусь ОСОБА_4, при тому що само ТОВ «ЛД-Україна», яке має відкритий рахунок у відповідача, не є резидентом Республіки Білорусь, а є резидентом України, зареєстроване за законодавством України та має місцезнаходження в Україні;
обмежень стосовно використання готівки, отриманої на підставі договору фінансової допомоги, для виплати заробітної плати діючим законодавством не встановлено, відтак, товариство може вільно використовувати такі готівкові кошти для виплати заробітної плати працівникам;
відхилення судом тверджень відповідача, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Інтервал.Вал» до 17.06.2022 був ОСОБА_1 , а потім був змінений на іншу особу, що може свідчити про намагання позивача уникнути обмежень, встановлених п. 15 постанови НБУ № 18;
відповідачем не надано належних доказів проведення власної перевірки клієнта ТОВ
«ЛД-Україна».
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач неправомірно застосував до позивача обмеження, встановлені п. 15 постанови Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", щодо зупинення видачі готівкових коштів з рахунку ТОВ «ЛД-Україна», нарахованих в якості заробітної плати ОСОБА_1 .
Приймаючи додаткове рішення про стягнення витрат позивача на правничу допомогу, суд виходив з того, що позивачем підтверджено обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з прийнятими рішенням та додатковим рішенням, відповідач 24.06.2025 (документ сформований в системі «Електронний суд» 24.06.2025) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у позові, оскаржуване додаткове рішення скасувати.
Апелянт вважає ухвалене рішення таким, що прийняте внаслідок невірного застосування норми матеріального права, всупереч нормам чинного законодавства.
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного.
1)Національним Банком України надано роз`яснення стосовно питань щодо визначення резидентності російської федерації / республіки білорусь.
Резидентність осіб для цілей застосування норм постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 N 18 "Про роботу банківської системи в період запровадженнявоєнного стану" (далі - Постанова N 18) визначається відповідно до вимог Закону України "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон про валюту).
Нерезиденти, визначені як такі згідно положень Закону про валюту, які постійно проживають в російській федерації / республіці білорусь (далі - рф/рб) та тимчасово! перебувають на території України, є резидентами рф/рб для цілей застосування вимог Постанови N 18. (Лист НБУ від 18.04.2022 р. N 25-0005/28443).
Достатньою підставою для визначення особи резидентом/нерезидентом України є визначення постійного місця її проживання. 
Тобто законодавець розрізняє документ який може отримати іноземець для підтвердження свого статусу в Україні. В даному спорі ОСОБА_1 для підтвердження своєї особи, та для проходження ідентифікації надано саме посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_2 , в якому в графі громадянство зазначено Білорусь.
АТ «Креді Агріколь Банк» на виконання обмежувальних приписів п. 15 Постанови НБУ №18 від 24.02.2024 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зупинено здійснення видаткових операцій за рахунками Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД -Україна», відкритими на підставі договору про надання банківських послуг № 596357/2266130 від 23.05.2019 р. - на підставі того, що кінцевий беніфіціарний власник товариства ОСОБА_4- є резидентом республіки білорусь.
2)14.03.2024 на рахунок ТОВ «ЛД-Україна» НОМЕР_3 відкритий в АТ «Креді Агірколь Банк» надходить два платежі:
-від ТОВ"ІНТЕР.ВАЛ" з рахунку, відкритого в АБ "УКРГАЗБАНК" НОМЕР_4 на суму 100 000,00 грн. з призначенням «Надання фінансової допомоги згідно Договору № 1 від 12.03.2024 року.»
-від ТОВ"ІНТЕР.ВАЛ" з рахунку, відкритого в АБ "УКРГАЗБАНК" НОМЕР_4 на суму 370 000,00 грн. з призначенням «Повернення поворотної фінансової допомоги згідно Договору № 3 від 22.12.2020 року.»
15.03.2024 на відділення АТ «Креді Агріколь Банк» звернувся ОСОБА_1 , із зверненням про видачу коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «ЛД Україна», як «заробітної плати».
Після отримання даного запиту від громадянина республіки Білорусь, про зняття готівки із заблокованого рахунку ТОВ «ЛД-Україна», Банком здійснено ряд комплексних заходів перевірки даної операції, як такої що має на меті обхід встановлених обмежень постановою НБУ №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану».
В подальшому, із відкритих джерел встановлено наступну інформацію:
-ТОВ "ІНТЕР.ВАЛ" (код ЄДРПОУ41730474) - контрагент з рахунків якого перераховано кошти на рахунки ТОВ «ЛД Україна». Кінцевим бенефіціарним власником даної компанії до 17.06.2022 року був ОСОБА_1 . Після 17.06.2022 року, відбулася зміна кінцевого бенефіціарного власника на громадянина України ОСОБА_2 . Також 30.08.2022 року було змінено директора ТОВ "ІНТЕР.ВАЛ" з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 .
Після даних дій обмеження на ТОВ "ІНТЕР.ВАЛ" визначені постановою НБУ №18 по одному із критеріїв (КБВ громадянин РФ/РБ) не розповсюджуються.
Додатково проаналізовано призначення надходження коштів від ТОВ "ІНТЕР.ВАЛ" на рахунки ТОВ «ЛД-Україна», як «Надання фінансової допомоги згідно Договору № 1 від 12.03.2024 року» та «Повернення поворотної фінансової допомоги згідно Договору № 3 від 22.12.2020 року.», що не є доходом від здійснення господарської діяльності, та є ознаки обходу запроваджених обмежень НБУ.
Апелянт зазначає про обставину обходу обмежень шляхом виведення коштів, а не посилання на можливість вільного розпорядження коштами для виплати заробітної плати - як у своєму рішенні зазначено судом першої інстанції.
3) апелянт не погоджується з висновком суду про ненадання банком доказів власної перевірки клієнта ТОВ «ЛД Україна», оскільки предметом розгляду даного спору є зобов`язання вчинення певних дій (видача готівкових коштів), а не порушення порядку проведення власної перевірки підозрілих операцій на що в судовому засіданні представником відповідача була звернута увага суду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 у справі №910/12841/24, витребувано невідкладно матеріали справи №910/12841/24 з Господарського суду міста Києва, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.08.2025.
В судовому засіданні 25.08.2025 приймали участь представники сторін, надали пояснення по справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин у справі оголошено перерву на 06.10.2025.
До матеріалів справи представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній категорично заперечує доводи апелянта, оскаржуване рішення вважає правильним та просить залишити його без змін.

Явка представників сторін
В судовому засіданні апеляційної інстанції 06.10.2025 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові, додаткове рішення скасувати.
Позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції 06.10.2025 заперечував проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просив у її задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні 06.10.2025 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Судом встановлено, що 23.05.2019 між АТ «Креді Агріколь Банк» (банк) та ТОВ «ЛД-Україна» (клієнт) був укладений договір про надання банківських послуг № 596357/2266130, за умовами якого банк продовжуватиме надання послуг клієнту, які є предметом договору банківського рахунку № 13634/2266130 від 12.08.2014, включаючи обслуговування рахунків, що були відкриті на підставі останнього, але в порядку та на умовах, викладених в цьому договорі, надаватиме на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі та Правилами відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за надані послуги (пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3 договору).
Матеріали справи свідчать, що на підставі вказаного договору банком на ім`я позивача було відкрито поточні рахунки юридичної особи, зокрема, рахунок НОМЕР_3 .
У березні 2024 року позивач звернувся до відповідача із проханням видати готівкові кошти у сумі 454 464,66 грн, які знаходяться на рахунках ТОВ «ЛД-Україна» та нараховані в якості заробітної плати за період з березня 2022 по лютий 2024 керівнику ТОВ «ЛД-Україна» ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю банківського рахунку у вказаної особи.
Проте у здійсненні вказаної операції АТ «Креді Агріколь Банк» було відмовлено.
30.04.2024 та 30.08.2024 ТОВ «ЛД-Україна» звернулося до банку із заявами № 3 та № 11, в яких просило надати відповідь щодо можливості і строків виплати коштів для погашення заборгованості із заробітної плати перед ОСОБА_1 .
У відповідь на першу заяву банк листом № 12410/952 від 31.05.2024 повідомив позивача, що ОСОБА_1 є резидентом Республіки Білорусь, а також директором та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ЛД-Україна», тому до нього застосовуються обмеження, визначені п. 15 підпункту 2 постанови НБУ № 18 від 24.02.2022 щодо зупинення здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів РФ/РБ, за рахунками юридичних осіб.
Листом № 12410/1569 від 19.09.2024 АТ «Креді Агріколь Банк» також відмовило ТОВ «ЛД-Україна» у видачі готівкових коштів з поточних рахунків товариства з тих самих підстав.
З огляду на блокування відповідачем рахунків позивача та зупинення здійснення платіжних операцій з видачі грошових коштів, позивач вважає порушеними свої права на користування та розпорядження належними йому грошовими коштами на рахунках, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржених рішень норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.
Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. 
Згідно з ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Вирішуючи господарський спір, суд повинен дотримуватися певного алгоритму дій, а саме, з`ясувати, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18.
Отже, звертаючись з позовом, позивач повинен довести наявність у нього порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також довести, що ці права порушені саме відповідачем.
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом.
Таким чином, правовідносини щодо здійснення платіжних операцій за поточним рахунком є договірними, до яких мають бути застосовані, зокрема, як загальні положення Кодексу про зобов`язання та договір, так і банківські правила, якими є нормативно-правові акти у сфері банківської діяльності (що випливає із змісту частини 1 статті 1059 ЦК України).
Основу цивільного законодавства України становить Конституція України (частина 1 статті 4 ЦК України).
У частині 5 цієї статті передбачено, що інші органи державної влади України, органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.
Тлумачення статті 4 ЦК України свідчить, що у ній встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, Цивільного кодексу України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням Цивільного кодексу України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням Цивільного кодексу України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (пункт 24.32 постанови Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 908/2587/20).
Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, юридичних та для фізичних осіб (частина 2 статті 56 Закону України "Про Національний банк України").
Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом пом`якшують або скасовують відповідальність (частина 2 статті 56 Закону України "Про Національний банк України").
Відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України. При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі (частина 2 статті 6 Закону України "Про Національний банк України").
Перелік інших функцій, наведено у статті 7 цього Закону, згідно з якою, зокрема, Національний банк виконує такі функції: встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна (пункт 4); здійснює валютне регулювання, визначає порядок виконання операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами (пункт 14 з 01.08.2022); здійснює відповідно до визначених спеціальним законом повноважень валютне регулювання, визначає порядок здійснення операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний нагляд за банками, а також небанківськими фінансовими установами та операторами поштового зв`язку, які отримали ліцензію на здійснення валютних операцій (пункт 14 у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини 1 статті 51 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства в Україні визначає Закон України "Про валюту і валютні операції".
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про валюту і валютні операції", валютні операції - операція, що має хоча б одну з таких ознак: 
- операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; торгівля валютними цінностями; транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей;
- валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами;
- уповноважені установи - банки, небанківські фінансові установи та оператори поштового зв`язку, які отримали ліцензію Національного банку України згідно з цим Законом.
Як зазначено у частині 7 статті 11 Закону України "Про валюту і валютні операції", уповноважені установи є агентами валютного нагляду, підзвітними Національному банку України. Порядок здійснення валютного нагляду агентами валютного нагляду встановлюються Національним банком України.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє станом на час розгляду даної справи. 
Відповідно до статті 4 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківська система України складається з Національного банку України та інших банків, а також філій іноземних банків, що створені і діють на території України відповідно до положень цього Закону та інших законів України. Банк самостійно визначає напрями своєї діяльності і спеціалізацію за видами послуг. Національний банк України визначає види спеціалізованих банків та порядок набуття банком статусу спеціалізованого. Національний банк України здійснює регулювання діяльності спеціалізованих банків через економічні нормативи та нормативно-правове забезпечення здійснюваних цими банками операцій. Національний банк України здійснює регулювання та банківський нагляд відповідно до положень Конституції України, цього Закону, Закону України "Про Національний банк України", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Національного банку України. 
За приписами пункту 20 частини 1 статті 7 Закону України "Про Національний банк України", Національний банк визначає особливості функціонування банківської системи України, діяльності небанківських фінансових установ та інших осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк, здійснення нагляду, в тому числі валютного, за такими особами у разі введення воєнного стану чи особливого періоду, здійснює мобілізаційну підготовку системи Національного банку.
Пунктом 15 постанови Правління Національного банку України "Про роботу банківської системи в період воєнного стану" №18 (далі - Постанова №18) зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації / Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації / Республіки Білорусь за винятком здійснення на території України: переказу коштів з таких рахунків на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України; соціальних виплат, виплат заробітної плати, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів; видаткових операцій з таких рахунків фізичних осіб - резидентів Російської Федерації та Республіки Білорусь, що містяться в переліках Служби безпеки України та/або державних органів України, попередньо погоджених Службою безпеки України, щодо можливості здійснення банками таких операцій (далі - Переліки); продажу безготівкової іноземної валюти, крім російських рублів та білоруських рублів; сплати банку комісій та інших платежів за здійснення банком операцій з надання банківських та інших фінансових послуг, а також з метою виконання власних зобов`язань за кредитними договорами (уключаючи проценти) перед банками; переказу коштів на інші власні поточні рахунки таких осіб, відкриті в банках на території України (крім коштів у російських рублях/білоруських рублях); страхових виплат (страхових відшкодувань) за договорами страхування, укладеними до дати набрання чинності рішенням Національного банку України про застосування до страховика заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг у сфері страхування, включаючи страхові виплати шляхом оплати закладам охорони здоров`я вартості медико-санітарної, іншої допомоги, що була надана застрахованій особі такими закладами, у зв`язку із настанням страхового випадку; сплати внесків до централізованих страхових резервних фондів Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно_правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"; виплати доходів, сум погашення грошовими коштами за випусками власних цінних паперів, оплати послуг депозитарних установ за здійснення такої виплати/погашення; страхових платежів за договорами обов`язкового та добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також добровільного страхування від нещасних випадків (на транспорті) та наземного транспорту на користь страховиків щодо транспортних засобів, переданих у фінансовий лізинг до 23 лютого 2022 року (включно); видаткових операцій з таких рахунків фізичних осіб - резидентів Російської Федерації / Республіки Білорусь, які є клієнтами банків України, у межах укладених договорів щодо реалізації зарплатних проєктів з військовими частинами Збройних Сил України та Національної гвардії України без окремого погодження зі Службою безпеки України; оплати фізичною особою медичних послуг у закладах охорони здоров`я України. 
Згідно правових позиції Верховного Суду, які викладені у постанові від 10.10.2023 у справі №910/11289/22, постанова НБУ № 18 забороняє Банкам здійснювати будь-які валютні операції, учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в республіці Білорусь. Така заборона не є обмеженням прав клієнта у розумінні статті 1074 ЦК України, оскільки не стосується порядку розпоряджання грошовими коштами, що були зараховані на рахунки.
Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" кінцевий бенефіціарний власник - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/ або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція. Кінцевим бенефіціарним власником є: для юридичних осіб - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння). Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи. Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння. При цьому кінцевим бенефіціарним власником не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є комерційним агентом, номінальним власником або номінальним утримувачем, або лише посередником щодо такого права.
Відповідно до частини 2 статті 11 Закону "Про валюту і валютні операції" валютний нагляд здійснюється агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних валютних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. 
Частиною 7 статті 11 Закону "Про валюту і валютні операції" передбачено, що банки як уповноважені установи - агенти валютного нагляду під час проведення ними валютних операцій здійснюють безпосередній нагляд за виконанням вимог валютного законодавства резидентами (крім інших уповноважених установ) та нерезидентами, що здійснюють валютні операції через ці уповноважені установи. 
Враховуючи наведені норми чинного законодавства, Банк як агент валютного нагляду, самостійно приймає рішення щодо можливості прийняття документів та здійснення операцій за рахунками фізичних осіб, які змінили резидентність РФ/РБ.
Встановлення кінцевого бенефіціарного власника клієнта банки здійснюють відповідно до додатку 4 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19.05.2020 №65 (далі - Положення№ 65). 
Так, згідно з пунктами 4 і 5 додатка 4 до Положення № 65 банк під час встановлення кінцевого бенефіціарного власника клієнта не повинен покладатися виключно на ЄДР, крім випадків, прямо визначених цим положенням. Вимоги щодо встановлення кінцевого бенефіціарного власника (КБВ) банк виконує з використанням ризик-орієнтованого підходу, ураховуючи виявлені критерії ризиків. Водночас обсяг дій банку зі збору необхідної інформації та глибина аналізу отриманої інформації мають бути пропорційні виявленим ризикам, зокрема, складності структури власності юридичної особи. У будь-якому разі банк має вжити заходів, достатніх для того, щоб бути впевненим, що він знає, хто є кінцевим бенефіціарним власником (або що кінцевий бенефіціарний власник відсутній), та для отримання розуміння права власності (контролю) та структури власності. 
Отже, банк самостійно встановлює КБВ клієнта з використанням ризик-орієнтованого підходу, в тому числі, з метою виконання вимог, передбачених у пункті 15 Постанови №18, та, за потреби, вживає заходів, визначених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". 
Згідно з пунктом 3 додатку 4 до Положення № 65 банк для встановлення та верифікації особи кінцевого бенефіціарного власника має право використовувати дані, що містяться в офіційних документах, офіційних та/або інших відкритих джерелах, зокрема в іноземних державних реєстрах, подібних до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Банк також може використовувати інформацію, отриману від клієнта, уживаючи необхідних заходів із перевірки отриманої інформації за допомогою інших джерел.
У пункті 9 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема: інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа (крім юридичних осіб, зазначених у частині 8 статті 51 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення": прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства (підданства), а в разі, якщо кінцевий бенефіціарний власник-іноземець є громадянином (підданим) декількох країн, - усі країни його громадянства (підданства), серія (за наявності) та номер документа (документів), що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство), зокрема, але не виключно, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), а також повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код (для резидента) засновника юридичної особи, в якому ця особа є кінцевим бенефіціарним власником, характер та міра (рівень, ступінь, частка) бенефіціарного володіння (вигоди, інтересу, впливу). інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа (крім юридичних осіб, зазначених у частині 8 статті 5-1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"): прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства (підданства), а в разі, якщо кінцевий бенефіціарний власник-іноземець є громадянином (підданим) декількох країн, - усі країни його громадянства (підданства), серія (за наявності) та номер документа (документів), що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство), зокрема, але не виключно, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), а також повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код (для резидента) засновника юридичної особи, в якому ця особа є кінцевим бенефіціарним власником, характер та міра (рівень, ступінь, частка) бенефіціарного володіння (вигоди, інтересу, впливу).
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач неправомірно застосував до позивача обмеження, встановлені п. 15 постанови Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", щодо зупинення видачі готівкових коштів з рахунку ТОВ «ЛД-Україна», нарахованих в якості заробітної плати ОСОБА_1 .
Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, вважає їх помилковими, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2024 на рахунок ТОВ «ЛД-Україна» НОМЕР_3 відкритий в АТ «Креді Агірколь Банк» надходить два платежі:
-від ТОВ"ІНТЕР.ВАЛ" з рахунку, відкритого в АБ "УКРГАЗБАНК" НОМЕР_4 на суму 100 000,00 грн. з призначенням «Надання фінансової допомоги згідно Договору № 1 від 12.03.2024 року.»
-від ТОВ"ІНТЕР.ВАЛ" з рахунку, відкритого в АБ "УКРГАЗБАНК" НОМЕР_4 на суму 370 000,00 грн. з призначенням «Повернення поворотної фінансової допомоги згідно Договору № 3 від 22.12.2020 року.»
15.03.2024 на відділення АТ «Креді Агріколь Банк» звернувся ОСОБА_1 , із зверненням про видачу коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «ЛД Україна», як «заробітної плати».
Після отримання даного запиту від громадянина республіки Білорусь, про зняття готівки із заблокованого рахунку ТОВ «ЛД-Україна», Банком здійснено ряд комплексних заходів перевірки даної операції, як такої що має на меті обхід встановлених обмежень постановою НБУ №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану».
В подальшому, із відкритих джерел встановлено наступну інформацію:
-ТОВ "ІНТЕР.ВАЛ" (код ЄДРПОУ41730474) - контрагент з рахунків якого перераховано кошти на рахунки ТОВ «ЛД Україна». Кінцевим бенефіціарним власником даної компанії до 17.06.2022 року був ОСОБА_1 . Після 17.06.2022 року, відбулася зміна кінцевого бенефіціарного власника на громадянина України ОСОБА_2 . Також 30.08.2022 року було змінено директора ТОВ "ІНТЕР.ВАЛ" з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 .
Після даних дій обмеження на ТОВ "ІНТЕР.ВАЛ" визначені постановою НБУ №18 по одному із критеріїв (КБВ громадянин РФ/РБ) не розповсюджуються.
Додатково проаналізовано призначення надходження коштів від ТОВ "ІНТЕР.ВАЛ" на рахунки ТОВ «ЛД-Україна», як «Надання фінансової допомоги згідно Договору № 1 від 12.03.2024 року» та «Повернення поворотної фінансової допомоги згідно Договору № 3 від 22.12.2020 року.», що не є доходом від здійснення господарської діяльності, та є ознаки обходу запроваджених обмежень НБУ.
Національним Банком України надано роз`яснення стосовно питань щодо визначення резидентності російської федерації / республіки білорусь.
Резидентність осіб для цілей застосування норм постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 N 18 "Про роботу банківської системи в період запровадженнявоєнного стану" (далі - Постанова N 18) визначається відповідно до вимог Закону України "Про валюту і валютні операції" (далі - Закон про валюту).
Визначення понять "резидент" і "нерезидент" передбачені Законом України "Про валюту і валютні операції", а також Положенням про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №2.
Згідно зі статтею 1 Закону "Про валюту і валютні операції" фізичні особи - нерезиденти - іноземні громадяни, громадяни України, особи без громадянства, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України; фізичні особи - резиденти - громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства, які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України.
Відповідно до положень пункту 2 розділу I Положенням про здійснення операцій із валютними цінностями резиденти - фізичні особи - фізичні особи - громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства, біженці, особи, які потребують додаткового захисту, які мають постійне місце проживання на території України, що підтверджується відповідним документом, до якого згідно із законодавством України включено інформацію про місце проживання особи на території України, уключаючи паспорт / паспортний документ або документ, що його замінює, посвідку на постійне проживання, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном, фізичні особи - підприємці, зареєстровані згідно із законодавством України; нерезиденти - фізичні особи - фізичні особи (іноземні громадяни, громадяни України, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання за межами України (реєстрацію), у тому числі ті, що тимчасово перебувають на території України.
Таким чином, достатньою підставою для визначення особи резидентом/нерезидентом України є визначення постійного місця її проживання. Тобто, іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні та отримали посвідку на тимчасове проживання, у розумінні Закону про валюту та Положення № 2 є нерезидентами для цілей валютного регулювання.
Отже, нерезиденти, визначені як такі згідно положень Закону про валюту, які постійно проживають в російській федерації / республіці білорусь (далі - рф/рб) та тимчасово! перебувають на території України, є резидентами рф/рб для цілей застосування вимог Постанови N 18. (Лист НБУ від 18.04.2022 р. N 25-0005/28443).
Достатньою підставою для визначення особи резидентом/нерезидентом України є визначення постійного місця її проживання. 
Тобто законодавець розрізняє документ, який може отримати іноземець для підтвердження свого статусу в Україні. 
В даному спорі ОСОБА_1 для підтвердження своєї особи, та для проходження ідентифікації надав саме посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_2 , в якому в графі громадянство зазначено Білорусь.
АТ «Креді Агріколь Банк» на виконання обмежувальних приписів п. 15 Постанови НБУ №18 від 24.02.2024 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зупинено здійснення видаткових операцій за рахунками Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД -Україна», відкритими на підставі договору про надання банківських послуг № 596357/2266130 від 23.05.2019 р. - на підставі того, що кінцевий беніфіціарний власник товариства ОСОБА_1 - є резидентом республіки білорусь.
Так, позивач зазначає, що кошти в сумі 454 464, 66 грн є заробітною платою ОСОБА_1 за період з березня 2022 по лютий 2024.
До позовної заяви долучено лист вих№3 від 30.04.2024, адресований керуючому Восьмим відділенням АТ «Креді Агріколь Банк» О.Грушовець, з якого вбачається, що ТОВ «ЛД -Україна» в березні 2024 звернулося до банку з проханням виплатити заборгованість по заробітній платі через касу банку, яка виникла упродовж 2 років через неможливість виплачувати заробітну плату ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністью банківського рахунку у співробітника.
Даний лист підписано особисто ОСОБА_4 як директором ТОВ «ЛД-Україна».
30.08.2024 за підписом директора ТОВ «ЛД-Україна» ОСОБА_5 до банку також направлено черговий лист за вих. №11 про виплату йому - ОСОБА_1 через касу банку 454 464,66 грн заборгованості з заробітної плати.
В листі зазначено про сплату всіх податків із заробітної плати вчасно та в повному обсязі.
З виписки по рахунку ТОВ «ЛД-Україна» за період 01.04-30.04.2024 (а.с.6) вбачається сплата 106,5 грн віськового збору та 1278,00 грн податку у вигляді заробітної плати за березень 2024.
З поданої виписки неможливо ідентифікувати, що вказані оплати були проведені заме із нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 .
Вказуючи про наявність заборгованості позивача перед ОСОБА_1 у вигляді заробітної плати в сумі 454 464, 66 грн, за період з березня 2022 по лютий 2024, позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами сплату всіх податків та платежів із нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати у вказаний період.
Із довідки про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 (а.с.10, зворот) за період з березня 2022 - лютий 2024, яка підписана особисто ОСОБА_1 та подана позивачем до позовної заяви, за відсутності первинних бухгалтерських документів про нарахування заробітної плати відповідно до штатного розпису, не вбачається обґрунтованість розміру заробітної плати (суми нарахувань за кожен місяць є різними), сум сплачених податків, дати їх сплати та підтвердження дійсності їх сплати.
З огляду на встановлені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що АТ «Креді Агріколь Банк» на виконання обмежувальних приписів п. 15 Постанови НБУ №18 від 24.02.2024 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» правомірно зупинено здійснення видаткових операцій за рахунками Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД -Україна», відкритими на підставі договору про надання банківських послуг № 596357/2266130 від 23.05.2019 р. - на підставі того, що кінцевий беніфіціарний власник товариства ОСОБА_1 - є резидентом республіки білорусь, а визначені кошти в сумі 454 464, 66 грн не підтверджуються як заробітна плата ОСОБА_1 .
Слушними є доводи апелянта і про те, що в даному випадку мають місце обставини обходу обмежень, визначених постановою №18, шляхом виведення коштів, а не вільне розпорядження коштами для виплати заробітної плати, як помилково вважав суд першої інстанції. 
Оскільки предметом розгляду даного спору є зобов`язання вчинення певних дій (видача готівкових коштів), а не порушення банком порядку проведення власної перевірки підозрілих операцій, на що в судовому засіданні представником відповідача було звернута увага суду, колегія суддів вважає помилковими висновки суду про ненадання банком доказів власної перевірки клієнта ТОВ «ЛД-Україна». 
Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд констатує про відсутність підстав для задоволення позову.
В суді першої інстанції після ухвалення оскаржуваного судового рішення, до Господарського суду міста Києва від представника ТОВ «ЛД-Україна» (позивача) надійшли докази понесення судових витрат до заяви, зробленої позивачем до закінчення судових дебатів, про розподіл таких витрат, у якій він просить стягнути з АТ «Креді Агріколь Банк» витрати на правничу допомогу в сумі 31 500,00 грн.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 31 500,00 грн позивачем долучено копії:
- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Сацюком Д.А. № 3199 від 31.01.2008; 
- ордеру серії АА № 1493476 від 01.10.2024, виданого адвокатом Сацюком Д.А. на надання правничої допомоги ТОВ «ЛД-Україна»;
- договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 269 від 01.10.2024, укладеного між ТОВ «ЛД-Україна» та адвокатом Сацюком Д.А.;
- акту приймання-передачі наданих послуг від 30.05.2025 до вказаного договору, за яким розмір гонорару за надані послуги склав 31 500,00 грн, що дорівнює 7,8% від суми позовних вимог;
- опису послуг наданих позивачу адвокатом Сацюком Д.А. по справі № 910/12841/24.
Врахувавши критерії розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, місцевий господарський суд додатковим рішенням від 12.06.2025 визнав обґрунтованим заявлений розмір судових витрат ТОВ «ЛД-Україна» на професійну правничу допомогу в сумі 31 500,00 грн.
Однак колегія суддів зазначає, що у зв`язку зі скасуванням рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 про зобов`язання Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» здійснити видачу з поточних рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД-Україна» готівкових коштів у сумі 454 464,66 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. 66 коп., нарахованих ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в якості заробітної плати за період з березня 2022 по лютий 2024,
та прийняттям нового рішення про відмову в позову, 
відсутні підстави для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 31 500,00 грн. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 у справі №910/12841/24 підлягає задоволенню, рішення та додаткове рішення підлягають скасуванню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови, з прийняттям нового рішення про відмову в позові та про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД-Україна» про стягнення витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з її задоволенням на підставі ст.129 ГПК України покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 у справі №910/12841/24 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 у справі №910/12841/24 скасувати.
3.Прийняти нове рішення про відмову в позові.
4. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 у справі №910/12841/24 скасувати.
5. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД-Україна» про стягнення витрат на правову допомогу в суді першої інстанції відмовити.
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛД-Україна» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 48/50, кім.516, код ЄДРПОУ 37888970) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 42/4, код ЄДРПОУ 14361575) 4 542,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
7. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.
8.Матеріали справи №910/12841/24 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови підписано 02.04.2026 після повернення судді Тищенко А.І. з відрядження.
Головуючий суддя І.М. Скрипка 
Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко