Справа № 199/153/26
(2/199/105/26) 

РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)

24.03.2026 
м. Дніпро

справа №199/153/26
провадження №2/199/105/26

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: 
головуючого судді Подорець О.Б. 
секретаря судового засідання Костючик В.В.

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 08 грудня 2025 року відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача у борг грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США., які остання зобов`язалася повернути до 12.12.2025. 
На підтвердження отримання грошових коштів відповідачем було надано письмову розписку від 08.12.2025.
Незважаючи на встановлений, погоджений порядок та умови повернення боргу, на даний час відповідач ОСОБА_2 грошові кошти не повернула.
За таких обставин, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики від 08.12.2025 в розмірі 10000 доларів США, а також судові витрати по справі.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 13.01.2026 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 29.01.2026 забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать  ОСОБА_2 , які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить  ОСОБА_2 у межах суми позову 433 927 (чотириста тридцять три тисячі дев`ятсот двадцять сім) грн. 00 коп. 
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 18 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 
Представник позивача адвокат Меладзе С.О. позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити з підстав викладених у ній.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, стороною якої він є.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 08.12.2025 відповідач ОСОБА_2 надала розписку позивачу ОСОБА_1 про отримання у борг грошових коштів у розмірі 10 000 доларів США та зобов`язалася повернути зазначену суму у строк до 12.12.2025. 
Утім, у строк, що визначений у розписці, відповідач ОСОБА_2 борг не повернула, чим не виконала взяті на себе зобов`язання.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. 
Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1046 ЦК України чітко передбачені істотні умови договору позики: він є публічним, іменним, реальним, платним. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми, що не суперечить даним правовідносинам.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа №6-63цс13). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що: "за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки".
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: "за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки".
За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін. За умовами якого позивач передав відповідачу зазначену грошову суму у позику, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у строк, визначений умовами й у визначений спосіб, що підтверджується умовами Договору позики.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Позивач згідно даних зобов`язальних правовідносин належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов`язання не виконав, у визначений термін борг не повернув.
За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики від 08.12.2025 в розмірі 10000 доларів США, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.
З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 3365,10 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 158, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити в повному обсязі. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 08 грудня 2025 року в розмірі 10 000 (десять тисяч) долларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3365 (три тисячі триста шістдесят п`ять) грн. 10 коп.
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 29 січня 2026 року, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання рішенням суду законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 24 березня 2026 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання – АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання – АДРЕСА_2 .

Суддя           О.Б.Подорець