КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ

Справа № 947/36318/25
Провадження № 2-о/947/48/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2026 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді  Калініченко Л.В.
присяжних    Семенова К.Д.
Криштофор В. Ю. 
при секретарі   Матвієвої А.В.,
за участі:
- представника заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
- представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі у залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, особи стосовно якого заявлені вимоги про продовження строку дії рішення про визнання недієздатним – ОСОБА_3 , про продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2023 року по цивільній справі №947/21230/23 про визнання фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним,
ВСТАНОВИВ:
26.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з клопотанням про продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2023 року по цивільній справі №947/21230/23 про визнання фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, з посиланням на те, що стан останнього з дня ухвалення рішення суду є незмінним.
У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Калініченко Л.В.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 30 вересня 2025 року на підставі вищевказаної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату і час проведення судового засідання.
В рамках розгляді даного клопотання, представником заявника ОСОБА_1 – адвокатом Лашкевич Д.В. подано клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого представник заявника просить суд призначити по справі судово-психіатричну експертизу з метою встановлення психічного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для встановлення наявності підстав для продовження дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2023 року по цивільній справі №947/21230/23.
За наслідком розгляду вказаного клопотання, Київським районним судом міста Одеси 06 листопада 2025 року вказане клопотання задоволено. Призначено по справі №947/36318/25 судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», на розв`язання яких поставлені наступні питання: 
1. Чи продовжує страждати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічну хворобу? Якщо так, чи змінився психічний стан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порівняно зі станом встановленим у висновку судово-психіатричного експерта №438 від 05.09.2023 року експертами Одеської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України»?
2. Чи розуміє ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значення своїх дій та чи здатен ними керувати?
На час проведення вказаної судово-психіатричної експертизи провадження по цивільній справі №947/21230/23, зупинено.
04.02.2026 року до Київського районного суду міста Одеси надійшли матеріали цивільної справи №947/36318/25, разом з висновком судово-психіатричного експерта №8 від 13.01.2026 року.
Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2026 року, поновлено провадження у справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.
У судове засідання призначене на 16 березня 2026 року з`явився представник заявника, який заяву підтримав та просив суд задовольнити.
Представник ОСОБА_3 , як особи стосовно якого заявлені вимоги про продовження строку дії рішення про визнання недієздатним – ОСОБА_2 , не заперечував проти задоволення заяви, вважав що продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2023 року по цивільній справі №947/21230/23 про визнання фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, вчиняється на користь останнього.
Представник органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з`явився, однак 10 березня 2026 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Приймаючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 16.03.2026 року за наявною явкою сторін по справі, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 20.03.2026 року о 10 год. 00 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення.
Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, сторони повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення представника заявника та особи стосовно якого заявлені вимоги про продовження строку дії рішення про визнання недієздатним, дослідивши, вивчивши і проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.
Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.
Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Судом встановлено, що заявник – ОСОБА_1 03 липня 2023 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з заявою про визнання ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначення над ним опіку, призначивши опікуном ОСОБА_1 (справа № 947/21230/23).
За наслідком розгляду вказаної справи, 02.11.2023 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким заяву ОСОБА_1 , задоволено. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - недієздатним. Призначено ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначено у два роки з наступного дня після дня набрання рішенням суду законної сили.
Вказане рішення суду не оскаржувалось, набрало законної сили 05.12.2023 року. 
З вказаного рішення суду вбачається, що під час розгляду справи, у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , експертом Одеської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» була проведена судово-психіатрична експертиза, за наслідком якої складено висновок судово-психіатричного експерта №438 від 05 вересня 2023 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на стійкий хронічний психічний розлад - «Шизоафективний розлад, маніакальний тип» (що відповідає діагностичним іфитеріям рубрики «F25.0» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), який за представленою медичною Документацію спостерігається у нього з 2018 року. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу хронічного стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує встановлення опіки.
Під час розгляду справи №947/21230/23, Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було надано до суду подання від 26.10.2023 року № Л-835, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає доцільним призначення ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . У поданні зазначено, що: «Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .».
У рішенні суду судом визначено строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки з наступного дня після дня набрання рішенням суду законної сили.
Рішення Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2023 року по справі №947/21230/23 набрало законної сили 05.12.2023 року, а відтак строк його дії встановлено до 05.12.2025 року.
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.
Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.
Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.
Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законої сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалисяі встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
При цьому на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21).
Вище встановлені судом обставини та висновки є встановленими рішенням Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2023 року по справі №947/21230/23, яке набрало законної сили 05.12.2023 року, а відтак в силу преюдиції вищевказані обставини судом не ставляться під сумнів та додатковому доказуванню не підлягають.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012)).
Так, за змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.
Як, вбачається строк дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2023 року по справі №947/21230/23 про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлений терміном в два роки, який закінчився 05.12.2025 року, що стало підставою для звернення заявника 26 вересня 2025 року до суду з цим клопотанням про продовження строку дії рішення суду.
Отже, відповідне подання надано до суду належною особою та в межах визначених процесуальних законодавством строків.
На виконання приписів статті 300 ЦПК України, за клопотанням заявника, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 06.11.2025 року призначено по справі №947/36318/25 судово-психіатричну експертизу відносно встановлення психічного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За наслідком вказаної експертизи, експертами Одеської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» складено висновок судово-психіатричного експерта №8 від 13.01.2026 року, у відповідності до якого встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на теперішній час продовжує страждати на стійкий хронічний психічний розлад – «Шизоафективний розлад, маніакальний тип, з довготривалими та частими длекомпенсаціями, із формуванням змішаного (психопатоподібного-параноїдного) типу дефекту та стійкою соціально-трудовою дезадаптацією» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F25.0» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і у порівнянні з відомостями наданими у висновку судово-психіатричного експерта №438 від 05 вересня 2023 року, виконаного експертами Одеської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» його психічний стан з часом не поліпшився. За своїми актуальним психічним станом, у наслідок наявного у нього хронічного психічного розладу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Приймаючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на психічну хворобу, внаслідок чого позбавлений усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а стан останнього, який слугував підставою для визнання його недієздатним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2023 року по справі №947/21230/23, встановлений терміном в два роки, наразі не змінився, що підтверджується відповідним висновком судово-психіатричного експерта №8 від 13.01.2026 року, проведеної експертом Одеської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».
За наслідком викладеного, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання заявника та продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2023 року по справі №947/21230/23.
На виконання вимоги частини 6 статті 300 ЦК України, суд визначає строк дії цього рішення у 2 роки та роз`яснює заявнику, що він має право подати клопотання про продовження строку дії цього рішення не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення визначеного судом строку.
На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 12, 76-81, 102-103, 105, 298-300, 352, 354 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Клопотання ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), за участі заінтересованої особи: Органа опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 9), особи стосовно якого заявлені вимоги про продовження строку дії рішення про визнання недієздатним – ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про продовження строку дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 02.11.2023 року по цивільній справі №947/21230/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна – задовольнити.
Строк дії рішення Київського районного суду міста Одеси від 02 листопада 2023 року по цивільній справі №947/21230/23, яким ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , - продовжити на 2 (два) роки, з дня набрання рішенням законної сили.
Роз`яснити учасникам процесу положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якої, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка визнана недієздатною, у разі видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування, такої особи, визнаної недієздатною, або її адвоката.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.03.2026 року.

Головуючий       Л. В. Калініченко

Присяжні