Справа № 195/1829/25
Провадження № 2/195/163/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.02.2026 року  с-ще Томаківка
Дніпропетровської області 
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого - судді Колодіної Л.В.,
при секретарі судового засідання - Левкович Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Томаківка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», в інтересах якого діє представник - Дармограй Анастасія Тимофіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:
Описова частина.
Короткий зміст позовної заяви.
представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Дармограй А.Т. звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», ЄДРПОУ: 41084239, заборгованість за Договором №231240-КС-002 про надання кредиту від 21.12.2021 року, що становить 13 817,41 грн., та складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 8 299,06 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 518,35грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. 
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.12.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 , укладено Договір №231240-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 21.12.2021 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №231240-КС-002 про надання кредиту.
21.12.2021 року ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір №231240-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6797, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено.
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності , а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,07770000 процентів за кожен день користування кредитом.
Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. 
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (яку вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).
До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором №231240-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором №231240-КС-002 позичальника ОСОБА_1 , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №231240-КС-002 позичальника ОСОБА_1 , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором №231240-КС-002 на загальну суму 1040,00 грн.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 30.10.2025 року утворилась заборгованість за договором №231240-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 13817,41 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 8299,06 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 518,35 грн.
21.12.2021 року ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договір №231240-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора G-6797, (направленого позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 вказаного позичальником в заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення.
Згідно з п.п. 4.4.4. Правил позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу.
Процесуальні дії у справі.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Крім того, ухвалою суду від 01 грудня 2025 року задоволено клопотання позивача ТОВ «БІЗПОЗИКА» та витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про випуск банківської картки на ім`я ОСОБА_1 та виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки за період 21.12.2021 року по 07.06.2022 року.
26.01.2026 року ухвала суду від 01.12.2025 року виконана та надана АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витребувана інформація.
Аргументи учасників справи
Представником позивача ТОВ «БІЗПОЗИКА» Дармограй А.Т., повноваження якої підтверджено довіреністю у порядку передоручення від 29.10.2025 року, у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи за її відсутності.
21.01.2026 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у судовому засіданні. Окрім того, позовні вимоги ТОВ «БІЗПОЗИКА» визнає частково, а саме, просить стягнути з неї суму прострочених платежів по тілу кредиту у сумі 5000,00 грн., та суму прострочених платежів по процентам у сумі 6730 грн., згідно графіку платежів, який міститься у договорі №231240-КС-002 про надання споживчого кредиту від 21.12.2021 року. В іншій частині позовних вимог просить відмовити. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 21.12.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Договір №231240-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», підписаного відповідачем одноразовим ідентифікатором G-6797, який було відправлено на номер телефону НОМЕР_1 , який було зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті.
Згідно анкети клієнта від 29.10.2025 року наданої ТОВ «БІЗПОЗИКА» зазначено суму кредиту 5000 грн., дата тримання: 21.12.2021; номер телефону: НОМЕР_1 ; номер банківської картки для перерахунку коштів: НОМЕР_3 .
Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить процентів за кожен день користування кредитом.
Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.
Згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитом за відповідачем ОСОБА_1 , станом на 30.10.2025 року, наявна заборгованість за Договором №231240-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 13817,41 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 5000,00 грн.; заборгованості по відсотках - 8299,06 грн.; заборгованості по комісії - 518,35 грн. При цьому, сплачено позичальником 1040 грн., з яких: 808,35 грн. по відсотках та 231,65 грн. по комісії. 
Надана на запит суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписка по картковому рахунку клієнта ОСОБА_1 за період 21.12.2021 року по 07.06.2022 року підтверджує, що по банківському рахунку № НОМЕР_4 , до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в установі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на який 21.12.2021 року було зараховано 5000 грн. 
Тобто, факт отримання грошових коштів відповідачем на свій банківський рахунок за умовами кредитного договору №231240-КС-002 від 21.12.2021 року знайшло своє підтвердження вказаними вище матеріалами справи. 

Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права
За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Норми ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором.
Таким чином, суду доведено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №231240-КС-002 від 21.12.2021 року, та при укладенні зазначеного вище договору відповідачем та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Згідно п. 1 даного договору сторони обумовили строк дії договору 24 тижні, тобто до 07.06.2022 року включно. Процентна ставка: в день 1,07770000, фіксована. Комісія за надання кредиту: 750 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 5000 грн. 
Згідно п. 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. 
Згідно п. 3 даного договору сторони визначили графік платежів.
Відповідач визнала позовні вимоги в частині суми кредиту 5000 грн., та прострочених платежів по процентах - 6730 грн. 
Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися до 07.06.2022 року включно та їх загальна сума, з урахуванням сплаченого відповідачем 04.01.2022 року платежу в сумі 1040 грн., становить 8299,06 грн. 
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
Наведене дає підстави для висновку, що положення пункту 1 кредитного договору №231240-КС-002 від 21.12.2021 року, яким передбачено сплату комісії за обслуговування кредиту суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі №204/224/21.
Отже, суд вважає необхідним відмовити позивачу в частині стягнення заборгованості по комісії за надання кредиту, враховуючи нікчемність положення в цій частині договору про надання кредиту. 
Судом було здійснено перерахунок заборгованості по договору №231240-КС-002 про надання споживчого кредиту від 21.12.2021 року, а відтак стягненню із відповідача підлягає наступний розмір заборгованості за період з 21.12.2021 року по 07.06.2022 року, загальний розмір кредиту становить 5000,00 грн., процентна ставка за користування кредитом становить саме 6730,00 грн.
За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №231240-КС-002 від 21.12.2021 року в розмірі 11730,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн., та суми прострочених платежів по процентам - 6730,00 грн..
Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.
До матеріалів справи додано платіжну інструкцію №17877 від 13.11.2025 року про зарахування в дохід держави грошових коштів в сумі 2422,40 грн. судового збору. 
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру (84,89%) задоволеної частини позовних вимог в сумі 2056,37 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 611, 629, 634, 638, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА», в інтересах якого діє представник - Дармограй Анастасія Тимофіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, заборгованість за договором №231240-КС-002 про надання кредиту від 21.12.2021 року у розмірі 11730 (одинадцять тисяч сімсот тридцять) гривень, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн., сума прострочених платежів по процентам - 6 730,00 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2056 (дві тисячі п`ятдесят шість) грн. 37 коп. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.
В порядку п. 4. ч. 5 ст. 265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) ;
відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ; (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ). 

Суддя:	  	Л. В. Колодіна