Справа № 278/4664/25
Провадження № 2/282/27/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року      
селище Любар
Любарський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Носача В.М., 
при секретарі судового засідання Власюк Н.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк», інтереси якого представляє Гнип Володимир Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
У С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 листопада 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір № №2526567-038 про надання споживчого кредиту.
Позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до умов договору, загальна сума кредиту становить 24907,70 грн, строк кредиту 24 місяці, проценти за користування кредитом 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту 2,5% щомісячно.
Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі.
В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору. Як наслідок, станом на 01.07.2025 заборгованість за заявою-договором №2526567-038 про надання кредиту від 16.11.2021 становить 53716,04 грн, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) – 22778,33 грн, заборгованість по процентам (в тому числі прострочена) – 2,37 грн, заборгованість по комісії (в тому числі прострочена) 30935,34 грн.
На підставі викладеного вище, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2526567-038 про надання споживчого кредиту від 16.11.2021 у розмірі 53716,04 грн та понесені позивачем судові витрати.
Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просить провести розгляд справи без участі представника АТ «Таскомбанк». 
Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відмовився».
Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідачка про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, в установлений строк відзив на позов не подала, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 16 листопада 2021 року АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 підписали заяву-договір про надання споживчого кредиту №2526567-038.
Відповідно до умов заяви-договору загальна сума кредиту становить 249078,70 грн, комісія за надання кредиту становить 6,9%, що складає 1607,70 грн; комісія за обслуговування кредиту становить 6,9% щомісячно, сума кредиту без комісії за надання кредиту 23300,00 грн, строк кредиту 24 місяці, проценти за користування кредитом 0,01% річних.
Відповідно до графіку платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №2526567-038 від 16.11.2021, ОСОБА_1 зобов`язана сплатити АТ «Таскомбанк» суму кредиту за договором в розмірі 24907,70 грн, проценти за користування кредитом в сумі 2,56 грн, комісію за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 41247,12 грн та комісію за надання кредиту в сумі 1607,70 грн. Загальна вартість кредиту становить 67765,08 грн.
На підтвердження перерахування коштів за договором, представником позивача надано виписку по особовим рахункам з якої слідує, що 16 листопада 2021 року АТ «Таскомбанк» здійснено перерахування коштів в сумі 24907,70 грн. Призначення платежу перерахування коштів зг. кредитної угоди №2526567-038 від 16.11.2021 ОСОБА_1 .
Крім того, із наданих виписок встановлено, що станом на 27.06.2023 у ОСОБА_1 рахувалася заборгованість по тілу кредиту 22778,33 грн, заборгованість по процентам 2,37 грн, заборгованість по комісії 30935,34 грн.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). 
За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до положень ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що відповідно до умов заяви-договору про надання споживчого кредиту від 16.11.2021 №2526567-038, позивачем було надано відповідачці ОСОБА_1 кредит у загальному розмірі 24907,70 гривень.
Зважаючи на те, що відповідачкою не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості по тілу кредиту та по процентам слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість по тілу кредиту в сумі 22778,33 грн та заборгованості по процентам в сумі 2,37 грн, що в загальному розмірі становить 22780,70 грн.
Щодо стягнення комісії за кредитними договором в сумі 30935,34 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
АТ «Таскомбанк» фактично встановлено щомісячну сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Разом із тим, ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
Отже, умови договору від 16.11.2021 №2526567-038 про нарахування позивачем щомісячної комісії пов`язаної з наданням кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки комісії в розмірі 30935,34 грн слід відмовити.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1027,34 грн.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 263, 259, 265, 279-281, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за договором №2526567-038 про надання споживчого кредиту 16.11.2021 в розмірі 22780 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят) гривень 70 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» 1027 (одна тисяча двадцять сім) гривень 34 коп. витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників процесу:
Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», місцезнаходження: м.Київ, вул. С.Петлюри, 30, код ЄДРПОУ: 09806443.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя В.М. Носач