Номер провадження: 22-ц/813/4332/26 
Справа № 522/1896/25-Е
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
02.04.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», 
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу 
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал»,
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Донцова Д. Ю., за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 17 241,46 грн, в обґрунтування зазначивши, що ОСОБА_1 є споживачем послуг філії «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», що підтверджується відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 на її ім`я. Особовий рахунок за адресою АДРЕСА_1 відкрито на підставі розпорядження Приморської райадміністрації м. Одеса від 23.01.2020 року №12 на ім`я ОСОБА_2 з урахуванням проживання за вказаною адресою 4-х осіб. У 2023 року до абонентського відділу Приморського району (до поштової скриньки) надійшов лист із поясненнями, що за вказаною адресою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають. На теперішній час за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 із двома дітьми та мамою, про що складено Акт №2936 від 08.04.2024 року. Оскільки прилад обліку за даною адресою не встановлено, нарахування проводяться за нормою споживання на 4-х осіб. ОСОБА_1 плату за надані Водоканалом послуги не здійснювала в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 17241,46 грн за період з 01.11.2022 року по 30.11.2024 року, що підтверджується розрахунком суми боргу. 
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 борг у розмірі 17241,46 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 17 липня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» заборгованість у розмірі 4310, 37 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору.
Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надає позивач, за адресою: АДРЕСА_1 та відповідач не сплачує у добровільному порядку заборгованість за надані послуги. У свою чергу, позивач здійснював нарахування споживання послуг за вказаною адресою за нормою споживання на 4-х осіб, оскільки прилад обліку за даною адресою не встановлено. Проте позивачем не наведені правові підстави та не надано обґрунтування щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у повному розмірі 17 241,46 грн за період з 01.11.2022 року по 30.11.2024 року, які здійснені за нормою споживання на 4-х осіб, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 1/4 загального розміру заборгованості, що становить 4 310,37 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2025 року по справі №522/1896/25-Е за позовом ТОВ “Інфокс” філія “Інфоксводоканал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за адресою АДРЕСА_1 із розрахунком суми заборгованості на 4-х осіб. Оскільки прилад обліку в комунальній квартирі не встановлено, то нарахування проводяться відповідно до норм водопостачання та водовідведення, встановлених законодавством. Розрахунок на 4-х осіб проводиться відповідно до Акту №2936 та розпорядження Приморської райдержадміністрації від 23.01.2020 №12 про відкриття особового рахунку на площу, яку займає сім`я 4 особи. Суд, при розгляді справи не надав належної оцінки розпорядженню Приморської адміністрації щодо кількісного складу сім`ї, якій надано приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до розпорядження приміщення надається сім`ї з 4 осіб, акт №2936, складений співробітниками філії «Інфоксводоканал» управління «Водозбут» тільки додатково підтверджує факт проживання осіб, зазначених в розпорядженні адміністрації. Від відповідача на адресу позивача не надходило належним чином оформлених документів щодо зміни складу мешкаючих за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, відсутні правові підстави вважати, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає інша кількість осіб, ніж зазначено в розпорядженні Приморської райдержадміністрації від 23.01.2020 №12 та акті №2936 від 08.04.2024 року.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.08.2025 року ОСОБА_4 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.
ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження від 19.08.2025 року та апеляційну скаргу отримала у відповідності до положень п.4 ч.6 ст. 272 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», 22.08.2025 о 18:17:03 в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного кабінету.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 17 241,46 грн, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 30 = 90840 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України. 
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України. 
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. 
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надає позивач, за адресою: АДРЕСА_1 та у добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість за надані послуги. У свою чергу, позивач здійснював нарахування споживання послуг за вказаною адресою за нормою споживання на 4-х осіб, оскільки прилад обліку за даною адресою не встановлено. Позивачем не наведені правові підстави та не надано обґрунтування щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у повному розмірі 17 241,46 грн за період з 01.11.2022 року по 30.11.2024 року, які здійснені за нормою споживання на 4-х осіб, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 1/4 загального розміру заборгованості, що становить 4 310,37 грн.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п.п. 6, 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Із матеріалів справи вбачається, що посвідчення №51 на право зайняття службової житлової площі, видано ОСОБА_5 з сім`єю, що складається з 4-х осіб, на право зайняття службової житлової площі на період роботи на посаді двірника, що складається з двох кімнат, площею 41,58 кв.м в квартирі будинку АДРЕСА_2 , на підставі рішення Жовтневого виконкому від 15.11.85 №446. Разом з ОСОБА_5 проживають: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . 
Із відомостей №М1-219130-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 09.01.2020 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані такі особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 .
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації м. Одеси від 23.01.2020 року №12 на ім`я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок на площу, яка складається з двох кімнат, 42 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; сім`я 4 особи: ОСОБА_2 (гол.кв.н-ч), ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 . Раніше існуючий особовий рахунок на дану житлову площу на ім`я ОСОБА_5 закрито.
Позивачем надано розрахунок заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , де споживачем вказано ОСОБА_1 стосовно адреси: АДРЕСА_1 , мешканців 4, відповідно до якого наявна заборгованість у розмірі 17 241,46 грн. за період з 01.11.2022 року по 30.11.2024 року.
Із довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №П1-282361-ю/о Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 11.12.2024 видно, що за вищевказаною адресою зареєстровані/задекларовані такі особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 .
Нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з пунктами 1, 6, 9 частини 1 статті 7 Закону споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт. 
Відповідно до пунктів 1, 5 частини 2 статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/ тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 
Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17(провадження №14-448 цс 19) та в постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц (провадження №61-11107 св 18), від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16 (провадження №61-26204 св 18), від 04 вересня 2022 року у справі №201/1807/21 (провадження №61-2572 св 22), від 07 листопада 2023 року у справі №643/17352/20 (провадження №61-9449 св 22), від 22 грудня 2023 року у справі №607/2611/22 (провадження №61-9399 св 23), від 25 березня 2024 року у справі №462/1232/23 (провадження №61-16076св23), від 02 жовтня 2024 у справі №755/292/22 (провадження №61-18325св23), від 31 липня 2025 №947/25386/23 (провадження №61-15626св24). 
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). 
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19)). 
Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України (ст. 68 ЖК України).
Матеріалами справи підтверджується, що заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 17 241,46 грн. виникла за період з 01.11.2022 року по 30.11.2024 року. При цьому, вказана заборгованість нарахована на 4 споживачів.
Суд першої інстанції під час судового розгляду встановив, що відповідач ОСОБА_1 не заперечувала щодо факту проживання у вказаній квартирі та відповідно користування вказаними послугами. Тобто факт отримання послуг з водопостачання та водовідведення, їхню якість та обсяг відповідач не заперечував.
Однак, позивачем як у пред`явленій відповідачу позовній заяві, так і апеляційній скарзі не обґрунтовано обставин щодо покладення обов`язку щодо повної сплати заборгованості саме на ОСОБА_1 , всупереч тому, що за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату відкриття особового рахунку на ім`я ОСОБА_2 зареєстрованою значилась сім`я із чотирьох осіб.
Позивачем додано до матеріалів позовної заяви акт №2936 від 08.04.2024 року, складений представником абонентського відділу Приморського району Управління «Водозбут», з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обстеження та встановлено, що споживач мешкає за адресою з мамою та двома дітьми, двері не відчиняють, факт проживання підтверджують сусіди кв. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .
Суд першої інстанції вірно відхилив вказаний документ з огляду на його неналежність та недопустимість в якості доказу, адже одноособове встановлення працівником Управління «Водозбут» факту проживання у вищевказаній квартирі осіб без жодного на те підтвердження виходить за межі повноважень позивача. Вказаний акт не підписаний споживачем, акт про відмову від такого підпису за участі свідків не складено.
З огляду на викладене, з урахуванням того, що заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 17 241,46 грн, що виникла за період з 01.11.2022 року по 30.11.2024 року нарахована на 4 споживачів, рахунок відкрито на ОСОБА_2 , на відповідача ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав обов`язок зі сплати саме 1/4 боргу, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Відповідачем ОСОБА_1 рішення суду у встановленому законом порядку не оскаржується.

Щодо суті апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
За встановлених обставин, враховуючи межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не дають колегії суддів підстав для його скасування, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін.

Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів, 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал» залишити без задоволення. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов 

Ю.П. Лозко