Справа 206/4575/25 
Провадження 2/206/173/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року  Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,
секретаря судового засідання Федосової М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про захист прав споживачів,

за участі:
представника позивача, адвоката Михайлової О.В.,
представника відповідача Гончаренко І.Б.,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра від позивача надійшов позов до Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів, в якому він просить суд:
- зобов`язати Дніпровську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України`виключити заборгованість попередніх власників по особовому рахунку № НОМЕР_1 ЕІС-код 56XM07А15002549Н квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за період до 27 серпня 2024 року за послугу з розподілу газу у розмірі 1939,82 грн.; 
- зобов`язати Дніпровську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» здійснити перерахунок по особовому рахунку № НОМЕР_1 ЕІС-код 56XM07А15002549Н квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у період з 27 серпня 2024 року.
І. Стислий виклад позицій учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 27.08.2024 року та витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер витягу 392535524, дата, формування 27.08.2024 р. право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 . Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 11.09.2024 р. згідно витягу з реєстру територіальної громади номер витягу: 2024/010923959 від 11.09.2024 р. Згідно рахунку за послуги з розподілу газу за червень 2025 р., який надійшов на адресу: АДРЕСА_1 він побачив, що за особовим рахунком N? 0310039176 EIC-код 56XM07A15002549H по Дніпровська філія Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» нараховується борг на 01.06.2025 року за послуги з розподілу газу у розмірі 1 939,82 грн. Моїм адвокатом по Дніпровська філія Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» направлялася пропозиція від 18.07.2025 року про виключення з обліку по особового рахунку НОМЕР_3 заборгованість попередніх власників квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за період до 27 серпня 2024 року. Оскільки на особовому рахунку квартири що належить позивачу, на праві приватної власності відображається заборгованість попередніх власників, яка не належить позивачу, це комунальної послуги та яким чином сплачені кошти будуть зараховані саме за спожиті житлово-комунальні послуги створює незручності для нового власника, так як з суми відображеної на особовому рахунку не зрозуміло яку суму потрібно сплатити новому власнику квартири за отримання житлово-комунальні послуги. Також, при сплаті житлово-комунальні послуги сплата зараховується у рахунок покриття заборгованості попередніх власників, а не сплати житлово-комунальних послуг позивача. Особовий рахунок це «ідентифікатор» («умови») доставки рахунку на здійснення виплат за комунальними послугами. При розрахунку вказується конкретний платник, до якого (при несвоєчасному здійсненні виплат) буде пред`явлений судовий позов з боку надавачів житлово комунального господарства. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України. Тому, він вимушений звертатися з позовною заявою до суду із вимогою про виключення з особового рахунку заборгованості попередніх власників. Зобов`язання по оплаті комунальних послуг виникають у мене з часу придбання у власність квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та початку користування цими послугами, а саме з 27.08.2024 р. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , не користувався послугами Дніпровська філія Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до 27.08.2024 р., тому не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, та згідно договору купівлі-продажу квартири від 27.08.2024 р. не зобов`язувався сплачувати борги попереднього власника. А тому дії Дніпровська філія Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» щодо переведення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за період до 27.08.2024 року є неправомірним і порушує його інтереси, як споживача. Зобов`язання по оплаті комунальних послуг виникають у мене з часу придбання у власність квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та початку користування цими послугами, а саме з 27.08.2024 р. Також, згідно п. 3.1.6. договору купівлі-продажу квартири від 27.08.2024 р. зазначено, що продавець, в особі представника, свідчить, що він зобов`язується нести обов`язок по утриманню квартири (оплаті всіх належних платежів), а також відповідати за вказаний стан квартири до моменту передачі. Згідно п. 4.1. договору купівлі-продажу квартири від 27.08.2024 р. зазначено, що продавець, в особі представника свідчить, що він зобов`язується нести обов`язок по утриманню квартири (оплаті всіх належних платежів), а також відповідати за вказаний стан квартири до моменту передачі. Згідно п. 4.1 договору купівлі-продажу квартири від 27.08.2024 р. зазначено, що продавець в особі представника, свідчить, що квартира належить йому на праві особистої приватної власності, є придатною для проживання, відповідає встановленим санітарним та технічним вимогам, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не законодавством України. Вважає, що заборгованість за послуги Дніпровська філія Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» має сплачувати попередній власник. При цьому договору купівлі-продажу квартири від 27.08.2024 р., згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 став власником квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).
Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не зазначено в договорі купівлі-продажу. Ця саме позиція кореспондується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N? 686/6276/19 провадження N? 61-3604 св 20. Новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем с попередній власник. У випадку переходу права власності на житлове нерухоме майно до нового власника, останній набуває права та обов`язки саме власника нерухомого майна, що належали попередньому власнику, а не борги останнього з оплати житлово- комунальних послуг, які надавались за адресою такого нерухомого майна. Виключенням є оформлення у передбаченій законом формі заміни боржника у зобов`язанні з оплати житлово-комунальних послуг. Стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є обов`язком компанії, яка надає такі послуги, а не нового власника нерухомого майна. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 набув право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 лише 27.08.2024 р. і у самому договорі купівлі-продажу до у оформленому іншим чином правочині із заміни боржника у зобов`язанні не приймав на себе обов`язку погасити заборгованість перед відповідачем попередніх власників приданої ним квартири. Натомість, станом на день придбання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказаної квартири за оформленим в Дніпровська філія Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» за цією квартирою особовим рахунком обліковується заборгованість перед Дніпровська філія Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» попередніх власників квартири за послуги з розподілу газу у розмірі 1 939,82 грн. Після переоформлення зазначеного особового рахунку така заборгованість фактично обліковується вже за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та керуючись наведеною вище правовою позицією, можна прийти до висновку, що облік по особовому рахунку, за придбаною ним квартирою, безсумнівно порушує його права, оскільки фактично покладає на нього обов`язок зі сплати такого боргу, а тому позовні вимоги про виключення, а не списання зазначеної заборгованості саме за особовим рахунком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мають бути задоволені.
13.10.25 від представника Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. 
За адресою газоспоживання: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) та присвоєно персональний ЕІС-код 56ХМ07А15002549Н. Зазначений особовий рахунок було відкрито Оператором ГРМ - Акціонерним, товариством «Oператор газорозпопільної системи «ДНІПРОГАЗ», який здійснював діяльність з розподілу природного газу на території міста Дніпра до 31.05.2023р. з 01 червня 2023 року зазначений об`єкт фізично підключений до газорозподільної мережі, що перебуває у користуванні Дніпровської філії ТОВ «ГРМУ». Договір розподілу природного газу був укладений з Дніпровською філією ТОВ «ГРМУ» з 01 червня 2023 року шляхом приєднання до Типового договору розподіл природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійсни державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року N? 2498. Приєднання до Типового договору відбулось через факт споживання природного газу, що підтверджується інформацією з рахунка ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за спожитий природний газ станом на 07.06.2025р. При цьому, споживач ОСОБА_2 не зверталась до Дніпровської філії ТОВ «ГРМУ» з повідомленням про звільнення приміщення. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 11 листопада 2006 року по 15 грудня 2023 року, а потім з 11 вересня 2024 року постійно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 29 вересня 2025 року N?5/5-261, та весь цей час на рівні із споживачем на якого відкритий особовий рахунок НОМЕР_4 користувався усіма житловими комунальними послугами, у тому числі за розподіл природного газу, та несе разом з основним споживачем солідарну відповідальність. При цьому, ОСОБА_2 , яка у 2014 році змінила прізвище на « ОСОБА_3 », а в 2019 році на « ОСОБА_4 », є донькою позивача. ОСОБА_2 не зверталась до Дніпровської філії ТОВ «ГРМУ» з повідомленням про звільнення приміщення. ОСОБА_5 , набув право власності на об?єкт газопостачання 01.09.2023 року на підставі договору іпотеки, посвідченого 27.04.2018 року Стаднік І.Л. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за реєстром N? 551, Договору про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 04.02.2022 року Стаднік ІЛ. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за реєстром N? 131, зареєстрована 01.09.2023 року, державним реєстратором: приватним нотаріусом Стаднік Ірина Леонідівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав N?345267658, сформованого 05.09.2023 року, номер відомостей про речове право: 51605014. ОСОБА_2 на момент переходу права власності на квартиру до гр. ОСОБА_5 , не зверталась до Дніпровської філії ТОВ «ГРМУ» із заявою про звільнення приміщення. Так само і гр. ОСОБА_5 , не звертався до Оператора ГРМ із заявою про укладання договору розподілу природного газу. Також, слід звернути увагу на той факт, що гр. ОСОБА_5 на момент продажу квартири за договором від 27.08.2024р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а покупець квартири ОСОБА_1 доживав за адресою квартири, що переходила в його власність. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 , хоча і був знятий з реєстрації 15.12.2023 року за адресою про яку йдеться, але продовжував фактично проживати за цією адресою, і фактично користувався комунальними послугами в квартирі (мається на увазі період з 15.12.2023р по 27.08.2024р). За таких обставин, застереження ОСОБА_1 , про те, що він не користувався послугами Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до 27.08.2024 року є такими, що не відповідають дійсності. Отже вбачається, що заборгованість попереднього власника не може бути виключена з особового рахунку, оскільки підлягає оплаті надавачу послуг, а відшкодування плати за договором розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 15.12.2023р. по 27.08.2024р., ОСОБА_1 має вимагати безпосередньо від ОСОБА_5 . Все вищевикладене вказує на те, що ОСОБА_1 в період з 01.06.2023 року по 27.08.2024 року фактично користувався комунальними послугами в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а тому підстави для задоволення позову відсутні (а.с. 55-61).
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра судді Нестеренко Т.В. від 22.08.2025 позовну заяву залишено без руху (а.с. 16, 17).
11.09.25 представником позивача надано заяву на ухвалу Самарського районного суду міста Дніпра від 22.08.2025 року (а.с. 28-35).
Ухвалою суду від 12.09.2025 було відкрито провадження в цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання (а.с. 37).
24.09.25 від представника відповідача Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Левади Лідії Віталіївни надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 39).
06.10.25 від представника відповідача Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Гончаренко Ірини Борисівни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 41, 42).
06.10.25 від представника відповідача Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Гончаренко Ірини Борисівни надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 49, 50).
13.10.25 від представника відповідача Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Гончаренко Ірини Борисівни надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 55-61).
04 грудня 2025 року згідно довідки секретаря с/з, що згідно рішення ВРП від 20 листопада 2025 року № 250/0/15-25 суддя Нестеренко Т.В. відряджена до Солом`янського районного суду міста Києва (а.с. 85).
09.12.2025 розпорядженням Самарського районного суду міста Дніпра № 192-р призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (а.с. 86).
09.12.2025 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана цивільна справа розподілена судді Сухорукову А.О. (а.с. 87).
29.01.2026 р. від представника позивача адвоката Михайлової О.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 89).
Під час розгляду справи по суті судом були заслухані пояснення представника позивача, представника відповідача, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , 15 серпня 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 уклали шлюб, після державної реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_3 , дружини Самойлик (а.с. 64, 67).
Відповідно до договору іпотеки від 27 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л., ОСОБА_7 передала в заставу ОСОБА_5 нерухоме майно, а саме квартиру, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 70, 71).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 345264778 від 05.09.2023, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 , державна реєстрація 24.10.2013 (а.с. 65, 66, 68, 69). 
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав № 345267658 від 05.09.2023, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , державна реєстрація 01.09.2023 (а.с. 72). 
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27 серпня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л., ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_1 за оплату квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8).
Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 392535524 від 27.08.2024 (а.с. 9).
17 липня 2025 року на адресу ТОВ «Газорозподільні мережі України» за вих. № 1707/25 від адвоката Лисого Владислава Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла пропозиція про укладання договору на надання комунальних послуг. У цій пропозиції адвокат пропонував виключити з обліку по особовому рахунку НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість попередніх власників квартири за період до 27 серпня 2024 року, шляхом укладення з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 договору на надання комунальних послуг з відкриттям нового рахунку з 27.08.2024 року, з вхідним сальдо 00,00 грн. (а.с. 11, 12).
З історії розрахунків за доставку та розподіл газу вбачається, що за період з грудня 2024 по січень 2025 баланс складає 1774,22 (а.с. 13).
Згідно рахунку за спожитий газ травень 2025 ОСОБА_8 , АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_7 , ЕІС-код 58ХМ07А15002549Н борг станом на 01.06.2025 складає 1939,82 (а.с. 14, 73). 
Відповідно до повідомлення Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» № ДнФ/100/1.5.4/537-25 від 31.07.2025, відповідно до пункту 3.1.6 Договору купівлі-продажу квартири а адресою: АДРЕСА_1 , від 27.08.2024р. (зареєстрованого в реєстрі за N?1148) Продавець, в особі представника, свідчить, що він зобов`язується нести обов`язок по утриманню квартири (оплаті всіх належних платежів), а також відповідати за вказаний стан квартири до моменту прийому передачі. Відповідно до пункту 3.4.2 Договору у разі невиковання умов пункту 3.1.5., 3.1.6 Договору Покупець має право на відшкодування нанесеної йому матеріальної шкоди, має право безперешкодного доступу до вказаної квартири, не несе відповідальності за речі, що залишені в ній Продавцем. Кодексом газорозподільних систем, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. N? 2494, який визначає взаємовідносини Оператора газороподільних систем із суб`єктами ринку природного газу (в тому числі побутовими споживачами, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, не передбачено списання заборгованості попередніх власників, шляхом відкриття нового особового рахунку на нового власника квартири (а.с. 77).
Відповідно до повідомлення Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 5/5-261 від 29 вересня 2025, відповідно наявних даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, в період з 26.08.2024 та станом на 26.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована - 1 (одна) особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 16.11.2006 по 15.12.2023, з 11.09.2024 по теперішній час (а.с. 79).
З розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу перед Дніпровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 08.10.2025 вбачається, що загальна сума заборгованості за послуги розподілу природного газу, ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , ЕІС код 56ХМ07А15002549Н, особовий рахунок НОМЕР_1 , за період з 01.06.2023 по 31.10.2025 становить 2146,82 грн. (а.с. 79а). 
ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг належить - централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.
Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Пунктом 5 частини 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Стаття 9 частина 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає порядок оплати житлово-комунальних послуг, зокрема, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
При цьому, договір купівлі-продажу від 27 серпня 2024 року, згідно з яким позивач став власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не містить застережень про переведення боргу попереднього власника, навпаки пунктом 3.1.6. вищезазначеного договору продавець, в особі представника, зобов`язується нести обов`язок по утриманню квартири (оплаті всіх належних платежів), а також відповідати за вказаний стан квартири до моменту прийому-передачі.
Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не обумовлено в договорі купівлі-продажу.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зауважує, що новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.
Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження№ 61-3604 св 20), від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 12 жовтня 2022 року у справі № 312/44/20 (провадження № 61-13033 св 20).
Таким чином, вбачається, що позивач не вчиняв правочинів щодо прийняття боргу з оплати комунальних послуг попередніх власників вказаної квартири, а тому на нього не може бути покладено обов`язок зі сплати заборгованості за ці послуги, надані відповідачем попередньому власнику, що нараховані до 27 серпня 2024 року, тобто до укладення позивачем договору купівлі-продажу квартири.
Звертаючись до суду з позовом, позивач вважав, що його права порушуються тим, що на особовому рахунку № НОМЕР_1 ЕІС-код 56ХМ07А15002549Н за адресою його квартири, а саме: АДРЕСА_1 обліковується заборгованість за послугу з розподілу газу у розмірі 1939,82 грн.
Дійсно, рахунок за оплату заборгованості за послугу з розподілу газу виставляється за адресою квартири, яка належить на праві власності позивачу. Проте, відповідач Дніпровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» веде особовий рахунок в розрізі об`єкта нерухомого майна (квартири), а не фізичної особи, тому відображена у ньому заборгованість має виключно інформаційний характер щодо попередніх власників і не створює обов`язку для нового власника сплачувати такі борги; облік заборгованості здійснюється для внутрішнього бухгалтерського обліку та не є підставою для покладення на нового власника будь-яких фінансових зобов`язань щодо погашення боргів, утворених до 27.08.2024 року; новий власник зобов`язаний сплачувати лише поточні нарахування, а для правильного відображення таких платежів у розрахунках слід зазначати у призначенні платежу конкретний місяць і рік, про що представнику позивача було надано письмову відповідь на звернення.
Позивач мотивує позов через захист прав та інтересів споживача комунальних послуг просить суд про захист його прав на підставі норм Закону України «Про захист прав споживачів». 
Норми ст. 21 Закону України «Про захист споживачів» визначають випадки порушення прав споживачів. А саме, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:
1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;
2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;
3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;
4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;
5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;
6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;
7) ціну продукції визначено неналежним чином;
8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.
Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, позивач обрав неналежний спосіб захисту судом його цивільних прав та інтересів.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частина перша статті 76 ЦПК України доказами визначає будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України).
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Однак, позивач всупереч вимогам статей 12, 81 ЦПК України не надав достатніх доказів того, що його права порушуються.
Позивачем не надано суду доказів порушення його прав фактом наявності заборгованості за послуги з розподілу газу за особовим рахунком колишнього власника квартири, яка зараз належить позивачеві, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову про виключення з обліку заборгованості попередніх власників квартири та здійснити перерахунок по особовому рахунку № НОМЕР_1 ЕІС-код 56ХМ07А15002549Н, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за період до 27 серпня 2024 року за послугу з вивезення твердих побутових відходів.
Зважаючи на вимоги позовної заяви ОСОБА_1 , порушень прав споживача, відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», не вбачається. Таким чином, не має підстав для застосування правила про захист прав та інтересів іншим способом ніж той що передбачений ч. 16 ЦПК України.
Змагальність, згідно умов ст. 13 ЦПК України, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ст. 14 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 73 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно ст. 74 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки позивача в силу Закону України «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору, судові витрати по справі підлягають компенсації за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 901 ЦК України, ст.ст. 1, 9, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 2, 3, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2026 року.

Суддя      А.О. Сухоруков