Провадження № 2/641/1040/2026 	Справа № 641/9298/25 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 квітня 2026 року         м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі судді Кожихової Г.В.
за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,
позивача ОСОБА_1 , 
представника відповідача Лисих Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди
ВСТАНОВИВ:
1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. Виклад позиції відповідача.
01.12.2025 ОСОБА_1 , через засоби поштового відправлення, звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до ПАТ «ВФ Україна», в якому просить стягнути визнати не законним та зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» анулювати нарахування у розмірі 6,00 гривень за послугу міжнародного SMS-повідомлення від 22 жовтня 2025 року, яку ОСОБА_1 не замовляв; визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» щодо припинення надання ОСОБА_1 електронних комунікаційних послуг за абонентським номером НОМЕР_1 , які були вчинені внаслідок незаконного нарахування заборгованості; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» здійснити коригування балансу особового рахунку № НОМЕР_2 , зарахувавши неправомірно списані грошові кошти в розмірі 199,74 гривень в рахунок оплати обов`язкового платежу за тарифним пакетом та анулювавши штучно створену заборгованість; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» відновити надання електронних комунікаційних послуг за абонентським номером НОМЕР_1 згідно з умовами Договору № 295421943832 від 30 грудня 2020 року; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» здійснити перерахунок абонентської плати, нарахованої за абонентським номером НОМЕР_1 , шляхом її пропорційного зменшення за весь період неправомірного припинення надання послуг, починаючи з 1 листопада 2025 року і до дня фактичного відновлення надання послуг (або до дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили); стягнути з Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що між позивачем та ПАТ «ВФ Україна» укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку № 295421943832 від 30 грудня 2020 року (далі - Договір), на підставі якого позивачу надаються послуги за абонентським номером НОМЕР_1 на умовах контрактного обслуговування. 01 листопада 2025 року відповідачем було в односторонньому порядку, в порушення умов договору та закону припинено надання позивачу електронних комунікаційних послуг (здійснено блокування номера). Підставою для блокування слугувала нібито наявність заборгованості за оплату обов`язкової частини тарифного плану в розмірі 200,00 гривень, яка мала бути списана 1-го числа місяця. Встановлено, що раніше, а саме 22 жовтня 2025 року, відповідачем в односторонньому порядку, без відома та згоди позивача, здійснено нарахування плати в розмірі 6,00 гривень за послугу міжнародного SMS-повідомлення (на номер +44...), яку позивач не замовляв. Внаслідок цього неправомірного нарахування баланс особового рахунку позивача був штучно змінений з 0,00 гривень на -6,00 гривень. Відповідач, в порушення пункту 2.1 Договору та статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів», не здійснив належного інформування Позивача про виникнення цієї заборгованості. Позивач окремо наголошує, що у період з моменту виникнення спірної заборгованості (22 жовтня) до моменту здійснення оплати (31 жовтня), тобто протягом 9 днів, відповідач не надіслав жодного SMS-повідомлення чи іншого сповіщення про те, що баланс особового рахунку став від`ємним (-6,00 грн). Це підтверджується скріншотами вхідних повідомлень, де видно, що у цей період надходили лише рекламні пропозиції, але жодної інформації про борг. Позивач дізнався про факт вказаного нарахування та негативний стан балансу лише після факту блокування 1 листопада 2025 року під час перевірки деталізації рахунку. Напередодні блокування, 31 жовтня 2025 року, діючи добросовісно та будучи введеним в оману відповідачем щодо відсутності прихованих боргів, позивач здійснив платіж у розмірі 205,74 гривень, розраховуючи на повне погашення майбутніх зобов`язань (200,00 гривень) та формування позитивного залишку (5,74 гривень). Однак, через наявність прихованого боргу в 6,00 гривень, внесена сума була автоматично спрямована на його погашення, внаслідок чого на рахунку утворився залишок 199,74 гривень. Цього виявилося недостатньо для оплати обов`язкового платежу (200,00 гривень) 1-го листопада. Внаслідок цього Відповідач списав наявні 199,74 гривень в рахунок часткової оплати тарифу, нарахував борг у розмірі, що бракувало, і заблокував номер. Станом на день подання позову баланс особового рахунку є від`ємним і становить - 200,26 грн. Цей борг є штучним і виник виключно через неправомірне першочергове списання 6 грн. Позивач наголошує, що сервіс FaceTime та сама e-SIM картка були успішно активовані ним ще у січні 2024, тому нарахування відповідачем плати у розмірі 6,00 гривень за вихідне SMS-повідомлення від 22 жовтня 2025 року є неправомірним, оскільки позивач цю послугу свідомо не замовляв. Вказане повідомлення було згенероване абонентським терміналом автоматично (ймовірно, для повторної технічної перевірки сервісу FaceTime). Враховуючи, що згідно з наданим Рахунком № 3108377995 Позивач вже сплатив за активацію цього сервісу у січні 2024 року, повторне стягнення плати за ту саму технічну операцію без окремого замовлення абонента є не лише порушенням умов договору, а й фактично подвійною тарифікацією однієї й тієї ж дії. Крім того, станом на момент відправлення спірного SMS (22.10.2025) баланс особового рахунку позивача становив 0,00 гривень. За таких умов відповідач мав би технічно заблокувати можливість відправлення платного повідомлення через відсутність коштів. Натомість відповідач, без згоди позивача, надав "непроханий кредит" на цю послугу, загнавши баланс у від`ємне значення. Позивач наголошує, що кредитний ліміт за умовами тарифного плану призначений для забезпечення безперервності надання основних пакетних послуг (сплати абонентської плати), а не для надання кредиту на незамовлені додаткові послуги та створення штучної заборгованості. Враховуючи тривалість порушення, ігнорування відповідачем досудових вимог, свідоме небажання вирішити проблему навіть після запиту НКЕК, особливі умови воєнного стану, позивач вважає суму в 10 000 гривень адекватною та справедливою компенсацією за завдану моральну шкоду.
Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 22.10.2025 о 12:20 з телефонного номеру позивача пристроєм iPhone компанії Apple було автоматично відправлене приховане вихідне текстове повідомлення (SMS) за кордон на номер НОМЕР_3 (Велика Британія) для верифікації номера позивача та для активації Apple iMessage та FaceTime на пристрої позивача. Вартість зазначеного SMS за кордон склала 4,71грн. (без ПДФ та ПФ), разом з ПДФ та ПФ - 6,00грн. що повністю відповідає вартості відправки одного SMS за кордон згідно умовам тарифу «Vodafone RED Unlim» яким користується позивач. З зазначеного вбачається законність та обґрунтованість дій ПрАТ «ВФ Україна» по списанню з балансу особового рахунку позивача суми у розмірі 6,00гривень (разом з ПДФ та ПФ) за послугу міжнародного SMS- повідомлення 22 жовтня 2025 року. За мобільним номером НОМЕР_1 з 02.10.2025 було встановлено граничний ліміт на оплату послуг до 200,00 грн. (відповідно до п. 11.12 Умов користування). Про це 02.10.2025 позивач був проінформований SMS- повідомленням такого змісту: «Шановний клієнте! Ваш кредитний ліміт було перераховано відповідно до Ваших витрат і відтепер він становитиме 200 грн. Перевірка поточного балансу *110*10# Поповнити зараз: vodafone, ua/pay». Вказує, що всі сервіси, які надаються абонентам ПрАТ «ВФ Україна», фіксуються сертифікованим технічним устаткуванням, що відповідає всім національним та міжнародним стандартам та відповідач у своїй діяльності використовує Автоматизовану систему розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OSS (управління послугами інтелектуальної мережі зв`язку, версія ПЗ-6.3), яка згідно із Сертифікатами відповідності відповідає вимогам ДСТУ ENIEC 62368-1:2022; ГСТУ 45.022-2001; ДСТУ ETSIEN 300 386:2017 (ETSIEN 300 386:2016,IDT); ГСТУ 61¬034:2013). Також вказує, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своєї вимоги про відшкодування моральної шкоди, зокрема останнім не доведено взагалі, що в нього погіршувався стан здоров`я та самопочуття, не надано суду будь-якої медичної документації (висновків лікарів-спеціалістів щодо стану їх здоров`я, медичних довідок, направлень до лікарів-спеціалістів, інформації про звернення Позивача до лікувальних закладів, даних про амбулаторне чи стаціонарне лікування, призначень лікарів, чеків про придбання відповідних ліків, тощо). Зазначає, що для відновлення надання електронних комунікаційних послуг у листопаді 2025 року абоненту було достатньо оплатити наявну заборгованість в сумі 200,26грн. Після призупинення надання послуг оператором не нараховувались жодних додаткових коштів, що підтверджується доданою до відзиву довідкою. Звертає увагу суду, що сума наявної заборгованості, сплата якої забезпечувала відновлення надання послуг, є неспівмірною із заявленою позивачем моральною шкодою. 
У відповіді на відзив на позовну заяву позивач вказує на те, що відповідач, посилаючись на інформацію з власного веб-сайту, стверджує: «...для активацiї Message потрібно підключення до інтернету та наявність коштів на рахунку для міжнародного SMS». Однак, як підтверджує сам відповідач у наданій ним довідці станом на момент відправки спірного SMS (22.10.2025 о 12:20) баланс особового рахунку позивача складав 0,00 грн. Зазначає, що SMS було відправлене «автоматично» та є «прихованим». Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 107 Закону України «Про електронні комунікації», кінцеві користувачі мають право на відмову від оплати послуги, яку вони не замовляли. Оскільки повідомлення є «прихованим» і «автоматичним», позивач не здійснював свідомого замовлення цієї послуги, отже стягнення плати за неї є незаконним. Також вважає неспроможним посилання відповідача на розміщення інформації на веб-сайті як на доказ належного інформування, оскільки згідно зі статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів», інформація про послугу має бути надана до моменту її замовлення. Зазначає, що у Договорі відсутній пункт, який прямо дозволяє оператору використовувати кредитний ліміт для оплати незамовлених (автоматичних, прихованих) послуг при нульовому балансі. Враховуючи, що відповідач сам встановив правило «послуга надається за наявності коштів», а умови Договору щодо списання коштів у «мінус» є нечіткими, у даній справі підлягає застосуванню принцип contra proferentem (слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Також вказує, що відповідач порушив п. 9.2 Договору, який дозволяє припинення послуг лише через 10 днів несплати. Стверджує, що блокування відбулося на 9-й день, що робить дії оператора незаконними навіть за його власним договором. Також наголошує, що сукупна платоспроможність позивача (199,74 грн власних + 200,00 грн ліміту) становила 399,74 грн. Вартість пакету - 400 грн. Дефіцит - 0,26 грн. Блокування зв`язку під час воєнного стану через нестачу 26 копійок вважає зловживання правом (стаття 13 ЦК України) та порушення статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (агресивна підприємницька практика). Обгрунтовуючи розмір моральної шкоди, вказує, що в умовах війни мобільний зв`язок перестає бути просто зручністю, а стає засобом гарантування особистої безпеки (отримання сповіщень про повітряну тривогу, зв`язок з рідними, можливість виклику екстрених служб), тому раптова втрата зв`язку в таких умовах само по собі спричиняє глибокий страх, відчуття беззахисності та ізоляції, що є безумовним доказом моральних страждань. Крім того, глибина моральної шкоди обумовлена очевидною протиправністю поведінки відповідача, який порушив принципи пропорційності та добросовісності, заблокувавши абонента через заборгованість у 26 копійок, а також приниженням гідності споживача внаслідок цинічного ігнорування його звернень службою підтримки. Окрім цього, позивач наголошує на тому, що даного спору та завданої моральної шкоди можна було б повністю уникнути, якби відповідач діяв добросовісно: або своєчасно поінформував позивача про списання коштів, або (дотримуючись власних правил) технічно заблокував відправку неоплаченого повідомлення за відсутності коштів на рахунку.

3. Клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі
Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 04.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
10.12.2025 через засоби поштового відправлення, до канцелярії суду від позивача надійшла заява про забезпечення зазначеного позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» вчиняти дії, спрямовані на розірвання (припинення дії) Договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку № НОМЕР_2 від 30.12.2020 та деактивацію (анулювання, відключення від мережі) абонентського номеру НОМЕР_1 до набрання законної силі рішенням суду у цій справі.
Ухвалою суду від 11.12.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.
14.01.2026 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до канцелярії суду від позивача надійшла повторно заява про забезпечення зазначеного позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» вчиняти дії, спрямовані на розірвання (припинення дії) Договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку за абонентським номером НОМЕР_1 , а також дії щодо деактивацію (анулювання, відключення від мережі) або передачі (продажу) третім особам цього абонентського номеру до набрання законної силі рішенням суду у цій справі.
Ухвалою суду від 15.01.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.
18.02.2026 через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до канцелярії суду від позивача надійшла втретє заява про забезпечення зазначеного позову шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» вчиняти дії, спрямовані на одностороннє розірвання (припинення дії) Договору про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку за особовим рахунком № НОМЕР_2 , а також на остаточну деактивацію, анулювання або відчуження абонентського номера НОМЕР_1 , що належить заявнику до набрання законної сили судовим рішенням.
Ухвалою суду від 19.02.20206 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
12.02.2026 позивач звернувся до суду із клопотанням, в якому просив суд долучити до матеріалів справи № 641/9298/25 належним чином засвідчену копію листа ТОВ "КРЕДИТЕКСПРЕС ЮКРЕЙН ЕЛ.ЕЛ.СІ." № 23083444 від 11.02.2026. Просив постановити окрему ухвалу, якою визнати факт порушення ПрАТ "ВФ Україна" вимог Закону України "Про захист персональних даних" та Закону України "Про захист прав споживачів" під час розгляду справи, що виразилося у незаконній передачі персональних даних позивача третім особам; направити окрему ухвалу Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини для проведення перевірки додержання законодавства про захист персональних даних та вирішення питання про притягнення винних посадових осіб ПрАТ "ВФ Україна" до адміністративної відповідальності за статтею 188-39 Кодексу України про адміністративні правопорушення; направити окрему ухвалу керівництву ПрАТ "ВФ Україна" для вжиття заходів щодо негайного припинення обробки персональних даних ОСОБА_1 колекторськими установами та проведення службового розслідування.
Ухвалою суду від 02.03.2026 в задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали відмовлено.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів позивач підтримав позовні вимоги, наголошував на очевидній протиправності дій відповідача щодо блокування (обмеження) надання послуг електронних комунікацій.
Представник відповідача Лисих Р.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів заперечував проти задоволення позовних вимог, стверджує про правомірність дій оператора ПрАТ «ВФ Україна», а причиною призупинення (обмеження) надання послуг електронних комунікацій вважає дії абонента, які полягають у несплаті в повному обсязі рахунку за надані послуги.

4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
30 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «ВФ Україна» укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку № НОМЕР_2 (далі - Договір), на підставі якого позивачу надаються послуги за абонентським номером НОМЕР_1 на умовах контрактного обслуговування.
За умовами вказаного Договору Оператор надає замовлені Абонентом згідно з договором послуги рухомого (мобільного) зв`язку (надалі - Послуги) в межах України згідно відповідної ліцензії щодо надання Послуги. Міжнародний телефонний зв`язок здійснюється з роумінг-партнерами Оператора. Загальні умови та порядок надання Послуг встановлюються згідно законодавства, регламентуються Умовами користування, які є невід`ємною складовою частиною Договору та розміщені на сайті оператора httpsyAMww.vodarone.ua/uk/support/raq. Надання послуг за цим Договором починається після внесення Абонентом на підставі відповідного рахунку Оператора повної суми завдатку та його зарахування на особовий рахунок Абонента.
Пунктами 2 Договору встановлено права Абонента, а саме: отримувати безоплатну інформацію про зміст, якість, вартість та порядок надання послуг, змінювати тарифні пакети шляхом подання оператору відповідної письмової заяви або дистанційно за допомогою засобів зв`язку зазначених у п. 3.2 цього Договору; достроково розірвати Договір, попередивши не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів; повернення від Оператора невикористаної частки коштів у разі відмови від передплачених послуг на умовах, передбачених законодавством; реалізацію інших прав, передбачених ст. 32 Закону та п.35 Постанови.
Пунктами 3 Договору встановлено обов`язки Абонента, а саме: своєчасно сплачувати рахунки за отримані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключенні (збереження номеру при тимчасовому відключенні мережі сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою Абонента ); у разі неодержання рахунків зателефонувати до Оператора за номерами 111 (цілодобово та безкоштовно з мобільного Оператора в межах України) або +380800400111 (безкоштовно з усіх мереж зв`язку України), звернутися до онлайн консультанта (чат) на сайті https://www.vodalone.ua або скористатися мобільним додатком для одержання інформації щодо витрат; перед замовленням і використанням послуг Оператора, а також Контент-послуг ознайомитись з тарифами, а також іншою інформацією Оператора та Контент-провайдера; абонент не звільняється від оплати наданих послуг, якщо з незалежних від Оператора причин він не отримав рахунок.
Пунктами 4 Договору встановлено права Оператора, а саме: у разі не виконання Абонентом своїх обов`язків передбачених цим Договором/Угодами, припинити надання Послуг або розірвати даний Договір. У разі обмеженого обсягу послуг плата за утримання номера а мережі рухомого (мобільного) зв`язку нараховується відповідно до Тарифів Оператора За Абонентом зберігається відповідний номер протягом трьох календарних місяців.
Відповідно до умов вибраних абонентом з 30.09.2022 ОСОБА_1 обрано тарифний план Vodafone RED Unlim. Вартість тарифного плану Vodafone RED Unlim у спірний (жовтень-листопад 2025р.) період становила 400 грн. на місяць (в тому числі ПДВ 20% та збір до ПФ 7,5%) та автоматично вираховується першого числа кожного місяця.
22.10.2025 о 12:20 з телефонного номеру позивача було направлено вихідне текстове повідомлення за кордон : НОМЕР_3 (Велика Британія). Вартість зазначеного SMS за кордон склала 4,71грн. (без ПДФ та ПФ), разом з ПДФ та ПФ - 6,00грн.
Учасниками справи не заперечувалася та обставина, що пристроєм iPhone компанії Apple було автоматично відправлене приховане вихідне текстове повідомлення (SMS) за кордон на номер НОМЕР_3 (Велика Британія) для верифікації номера позивача та для активації Apple iMessage та FaceTime на пристрої позивача.
31.10.2025 відбулося поповнення рахунку на суму 205,74 грн одним платежем. 
01.11.2025 відповідно до умов тарифу RED Unlim відбулося списання коштів по особовому рахунку у розмірі 400,00 грн.
Станом на 01.11.2025 загальний баланс коштів за абонентським номером НОМЕР_1 становив мінус 200,26грн. (199,74грн. - 400,00грн = - 200,26грн.).
У зв`язку з тим, що станом на 01.11.2025 у ОСОБА_1 була наявною заборгованість перед ПрАТ «ВФ Україна» в сумі 200,26 грн, вказане слугувало підставою для тимчасового скорочення надання електронних комунікаційних послуг в тарифному пакеті RED Unlim.
Не погодившись з діями віповідача щодо тимчасового скорочення надання електронних комунікаційних послуг в тарифному пакеті RED Unlim, позивач звернувся до суду.
Спірні правовідносини між ПрАТ «ВФ УКРАЇНА» та ОСОБА_1 ругулюються Законом України «Про захистправ споживачів», Законом України «Про електронні комунікації», Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 Про затвердження Правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг, Основні вимоги до договору про надання телекомунікаційних послуг (рішення НКРЗІ від 29.11.2012. № 624), Тарифами Оператора та Умовами користування Оператора (надалі - Умови користування), які опубліковані на сайті https://www.vodafone.ua/terms-of-use).

5. Застосування норм права, оцінка доказів та мотиви ухваленого рішення
У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
У статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.
Закон України «Про електронні комунікації» є спеціальним Законом, який визначає правові та організаційні основи державної політики у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра, а також права, обов`язки та відповідальність фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у відповідній діяльності або користуються електронними комунікаційними послугами.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 104 Закону України «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних послуг не повинні застосовувати дискримінаційні умови надання електронних комунікаційних послуг для кінцевих користувачів з причин, пов`язаних з громадянством кінцевого користувача, місцем його проживання або місцем надання послуги, якщо такі відмінності (обмеження) не обумовлені технічними та економічними умовами надання електронних комунікаційних послуг чи іншими об`єктивними причинами відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг. Постачальники електронних комунікаційних послуг та кінцеві користувачі послуг повинні дотримуватися правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг, затверджених Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра.
Частина 3 цієї статті встановлює, що умовами надання та отримання електронних комунікаційних послуг кінцевому користувачу є: 1) укладення договору про надання електронних комунікаційних послуг відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг та інших актів законодавства; 2) оплата замовленої кінцевим користувачем електронної комунікаційної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом або договором про надання електронних комунікаційних послуг.
Стаття 106 Закону України «Про електронні комунікації» встановлює принципи ціноутворення у сфері електронних комунікацій: 1) встановлення тарифів на конкурентному ринку на основі попиту та пропозицій; 2) уникнення перехресного субсидування одних електронних комунікаційних послуг за рахунок інших; 3) залежність рівня тарифів від рівня якості електронних комунікаційних послуг. Розрахунки за електронні комунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання електронних комунікаційних послуг між постачальником електронних комунікаційних послуг та споживачем.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 Закону України «Про електронні комунікації» передбачає, що договір про надання електронних комунікаційних послуг укладається відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг з урахуванням вимог цієї статті. Договір може бути укладено, зокрема, у письмовій чи усній формі як публічний договір чи договір приєднання відповідно до положень Цивільного кодексу України, а також дистанційно шляхом надання згоди кінцевого користувача на його укладення, висловленої із застосуванням засобів електронної ідентифікації відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", Закону України "Про електронну комерцію", а також шляхом вчинення активної конклюдентної дії кінцевого користувача, яка безсумнівно свідчить про його попередню згоду укласти договір та зафіксована обладнанням постачальника електронних комунікаційних послуг. На вимогу кінцевого користувача постачальник електронних комунікаційних послуг повинен надати йому докази наявності зафіксованої попередньої згоди. Договір про надання електронних комунікаційних послуг укладається за умови ознайомлення кінцевого користувача з усією необхідною йому інформацією, передбаченою законодавством на час укладення договору, та попереднього отримання кінцевим користувачем пропозиції щодо такого укладення відповідно до положень статті 105 цього Закону. Вимоги до змісту договору визначаються правилами надання та отримання електронних комунікаційних послуг відповідно до цього Закону. Договір вважається укладеним за умови, якщо кінцевий користувач висловив свою безсумнівну та добровільну згоду на його укладення.
Частини 1, 2 ст. 114 цього Закон встановлюють, що постачальник електронних комунікаційних послуг може пропонувати кінцевим користувачам послуг пакети електронних комунікаційних послуг, сформовані таким постачальником на власний розсуд. При цьому кінцевий користувач повинен бути проінформований постачальником електронних комунікаційних послуг про всі складові та елементи відповідного пакета електронних комунікаційних послуг до моменту його підключення та погодження умов відповідного договору про надання електронних комунікаційних послуг. Якщо постачальник електронних комунікаційних послуг відповідно до законодавства чи умов договору про надання електронних комунікаційних послуг припиняє дію будь-якого елемента пакета до закінчення терміну чи у разі припинення на інших підставах укладеного договору, кінцевий користувач має право розірвати договір, за яким надається такий пакет послуг.
Постачальники послуг надають послуги кінцевим користувачам відповідно до Закону, цих Правил та з урахуванням Законів України "Про захист прав споживачів", "Про захист персональних даних", інших нормативно-правових актів у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра, згідно п. 5 Правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від "25" червня 2025 року № 761 (надалі - Правила).
Відповідно до пункту 72 Правил Постачальники послуг (крім послуг міжособистісних електронних комунікацій без використання нумерації) зобов`язані: 6) забезпечувати правильність застосування встановлених ним тарифів (цін) на послуги під час тарифікації, розрахунку платежів за послуги; 9) забезпечувати правильність здійснення нарахувань та/або виставлення рахунків за надані послуги: вести достовірний облік обсягу та вартості наданих послуг з урахуванням частини восьмої статті 105 Закону; 16) скорочувати перелік послуг у разі відсутності коштів на особовому рахунку або досягнення визначеної договором про надання послуг суми граничного ліміту, крім послуг, які надані абоненту на певний період згідно з умовами тарифного плану;
Пунктом 95, 98 Правил передбачено, що порядок оплати і форма розрахунків за послуги визначаються договором про надання послуг відповідно до законодавства. Розрахунки за послуги можуть здійснюватися на умовах попередньої (авансової) та/або післяплати. Постачальник послуг зобов`язаний пропонувати та надавати кінцевим користувачам на їх вибір послуги (пакети послуг) на умовах, які передбачають попередню (авансову) та/або післяплату. У разі надання послуги на умовах попередньої оплати абонент вносить плату (аванс) до початку фактичного отримання послуги, якщо інше не передбачено договором про надання послуг.
З огляду на матеріали справи суд установив, що між ОСОБА_1 та ПрАТ «ВФ Україна» було укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку № 295421943832 від «30» грудня 2020 року з абонентським номером НОМЕР_1 .
Відповідно до умов вибраних абонентом з 30.09.2022 діє тарифний план Vodafone RED Unlim. Вартість тарифного плану Vodafone RED Unlim у спірний (жовтень-листопад 2025 року) період становила 400 грн на місяць (в тому числі ПДВ 20% та збір до ПФ 7,5%) та автоматично вираховується першого числа кожного місяця.
Ключовим та визначальним для вирішення спору є питання правомірності нарахування вартості SMS-повідомлення, яке 22.10.2025 було направлено з телефонного номеру позивача за кордон : НОМЕР_3 (Велика Британія), тоді як інші вимоги мають похідний характер.
Позивач наголошує на тому, що такої послуги не замовляв, спірне SMS-повідомлення було відправлено без його волевиявлення, автоматично, у зв`язку з чим він не повинен нести витрати за таку послугу, а також вказував, що оператор, всупереч умовам договору, допустив виникнення від`ємного балансу, не повідомив належним чином про заборгованість та неправомірно припинив надання послуг через незначну суму боргу.
Представник відповідача, в свою чергу, заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що спірне повідомлення було відправлене з абонентського номера позивача його ж пристроєм у межах функціонування сервісів Apple, тарифікація здійснена відповідно до умов тарифного плану, а обмеження послуг є наслідком несплати в повному обсязі вартості наданих послуг та відповідає умовам договору і вимогам законодавства.
Суд установив, що 22.10.2025 о 12:20 з телефонного номеру позивача було направлено вихідне текстове повідомлення за кордон НОМЕР_3 (Велика Британія). Вартість зазначеного SMS за кордон склала 4,71грн. (без ПДФ та ПФ), разом з ПДФ та ПФ - 6,00грн.
Учасниками справи не заперечувалася та обставина, що пристроєм iPhone компанії Apple було автоматично відправлене приховане вихідне текстове повідомлення (SMS) за кордон на номер НОМЕР_3 (Велика Британія) для верифікації номера позивача та для активації Apple iMessage та FaceTime на пристрої позивача.
В даному випадку суд ураховує, що ПрАТ «ВФ УКРАЇНА» інформувало абонентів про деякі технічні нюанси роботи телефонів марки iPhone компанії Apple. Відповідно до інформації на сайті: "Активацiя Apple iMessage та FaceTime відбувається автоматично при ввімкненні функції в налаштуваннях пристрою. Для цього потрібно підключеннядо інтернету (Wi-Fi або мобільнідані) та наявність коштів на рахунку для міжнародного SMS. Чому списуються кошти: Надсилання SMS - це вимога Apple. Ваш iPhone автоматично відправляє приховане SMS за кордон на сервериАрріе для верифікації номера. Таке повідомлення тарифікується як SMS за кордон згідно з вашим тарифом. Для чого відправляється це SMS? iPhone надсилає повідомлення для того, щоб верифікувати ваш номер телефону для активації та використання сервісів iMessage та FaceTime. Чому активація відбувається через SMS? Щойно ви увімкнете ці сервіси - ваш пристрій автоматично сформує та відправить міжнародне SMS. Чому я маю платити за це SMS? Фактично, після підтвердження дії на пристрої відбувається відправка SMS у Великобританію (таке повідомлення не зберігається серед відправлених на пристрої, але ви зможете побачити факт надсилання у розділі Витрати у My Vodafone). Таке повідомлення тарифікується за стандартною вартістю SMS у дану країну. Скільки коштує SMS за кордон? Вартість відправки SMS за кордон може залежати від вашого тарифу, дізнатися вартість ви можете на сторінці: Базові тарифи за кордон або у застосунку My Vodafone. У мене вже були активовані iMessage та FaceTime, чому знову довелося активувати? Можливо, ви переставляли SIM або eSIM в інший iPhone або користуєтесь новим пристроєм. Детальніше перегляньте в підтримці Арріє (httDS://suDDort.aDple.com/uk- ua/119859). Де можна дізнатися деталі про те, що саме Apple iPhone самостійно відправляє SMS? На офіційному сайті виробника Apple або в інструкції iPhone - деталі (https .-//discussions, apple. com/threa d/255036623?sortBy=rank.)
Отже, 22.10.2025 о 12:20 з телефонного номеру позивача пристроєм iPhone компанії Apple було автоматично відправлене приховане вихідне текстове повідомлення (SMS) за кордон на номер НОМЕР_3 (Велика Британія) для верифікації номера позивача та для активації Apple iMessage та FaceTime на пристрої позивача. Вартість зазначеного SMS за кордон склала 4,71грн. (без ПДФ та ПФ), разом з ПДФ та ПФ - 6,00грн, що відповідає вартості відправки одного SMS за кордон згідно умовам тарифу «Vodafone RED Unlim», яким користується позивач.
З зазначеного вбачається законність та обґрунтованість дій ПрАТ «ВФ Україна» по списанню з балансу особового рахунку позивача суми у розмірі 6,00 гривень (разом з ПДФ та ПФ) за послугу міжнародного SMS- повідомлення 22 жовтня 2025 року.
Оцінюючи доводи позивача про те, що така послуга не була ним замовлена, суд виходить з того, що використання відповідних функцій мобільного пристрою, які об`єктивно передбачають технічну необхідність відправлення SMS для їх активації, є формою волевиявлення абонента на отримання пов`язаних з цим послуг. Сам по собі факт автоматичного формування повідомлення не свідчить про відсутність волі споживача, оскільки він самостійно користується відповідним обладнанням та активує його функціонал.
Посилання позивача на положення законодавства щодо права не оплачувати незамовлені послуги є необґрунтованими, оскільки у даному випадку послуга фактично була спожита та стала наслідком дій самого позивача з використання обладнання, а не нав`язана відповідачем.
Суд зазначає, що використання мобільного пристрою, активація та подальше функціонування сервісів iMessage та FaceTime, які технологічно передбачають відправлення верифікаційного SMS, є формою поведінки абонента, що об`єктивно спрямована на отримання відповідного результату - активації сервісу. Така поведінка не може розглядатися інакше як конклюдентні дії, що свідчать про згоду на отримання пов`язаних з цим послуг у розумінні законодавства про електронні комунікації.
Посилання позивача на те, що повідомлення було «прихованим» та «автоматичним», не змінює правової оцінки, оскільки автоматичність процесу є властивістю технічної реалізації сервісу, який свідомо використовується користувачем, а не доказом відсутності його волі.
Фактично позивач намагається перекласти на оператора ризики використання власного кінцевого обладнання та програмного забезпечення, що суперечить самій природі договірних відносин у сфері електронних комунікацій.
Не заслуговує на увагу доводи позивача про так зване «подвійне тарифікування», оскільки матеріалами справи не підтверджено, що спірне SMS є повторною оплатою однієї й тієї ж послуги. Навпаки, встановлено, що кожне відправлення SMS є окремою телекомунікаційною подією, яка підлягає оплаті згідно з тарифом незалежно від причин її ініціювання.
Аргументація позивача про те, що відповідач повинен був технічно заблокувати можливість відправлення SMS при нульовому балансі, ґрунтується на довільному припущенні та прямо суперечить встановленим судом обставинам щодо наявності кредитного ліміту.
Суд установив що на момент спірних правовідносин позивачу було встановлено граничний кредитний ліміт (200 грн), який передбачає можливість користування послугами з подальшою оплатою. Саме існування такого ліміту виключає обов`язок оператора блокувати кожну окрему послугу при досягненні нульового балансу, оскільки правова модель взаєморозрахунків у цьому випадку є післяплатною.
Доводи позивача щодо неналежного інформування про стан рахунку також не впливають на вирішення спору, оскільки обов`язок оплати послуг виникає з факту їх отримання, а не з моменту отримання повідомлення про це. Більше того, умовами договору прямо передбачено обов`язок абонента самостійно контролювати стан рахунку, що виключає можливість покладення негативних наслідків такої бездіяльності на оператора.
Щодо доводів про незаконність припинення надання послуг, суд виходить з того, що станом на 01 листопада 2025 року у позивача була наявна заборгованість у розмірі 200,26 грн, яка не була сплачена. Відповідно до умов договору та вимог законодавства оператор має право обмежити або припинити надання послуг у разі невиконання абонентом обов`язку з оплати.
Посилання позивача на «незначність» суми боргу у 0,26 грн фактично є маніпулятивним, оскільки ігнорує загальний розмір заборгованості та зводить спір до арифметичного залишку, який виник внаслідок невиконання зобов`язання у повному обсязі. Закон не передбачає жодних виключень щодо можливості невиконання грошового зобов`язання у зв`язку з його «незначністю».
Доводи позивача про порушення строків припинення послуг не знайшли свого підтвердження, оскільки обмеження послуг є наслідком несплати поточного платежу за новий розрахунковий період, а не санкцією виключно за попередню заборгованість, що виключає застосування запропонованого позивачем підходу до обчислення строків.
Посилання на принцип contra proferentem є безпідставним, оскільки позивач не довів наявності неоднозначності умов договору. Натомість наведені ним доводи фактично зводяться до незгоди зі змістом цих умов, що саме по собі не є підставою для їх тлумачення на користь споживача.
Аргументація щодо зловживання правом та агресивної підприємницької практики є декларативною та не підтверджена жодними доказами. Сам по собі факт реалізації оператором передбаченого договором права на обмеження послуг не може розглядатися як зловживання.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає, що позивач не довів жодного з елементів складу цивільного правопорушення. Наведені ним обставини мають характер суб`єктивних припущень та оціночних суджень і не підтверджені належними доказами. При цьому відсутність протиправної поведінки відповідача виключає можливість покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України, яка кореспондується з частиною 1 статті 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин суд дійшов висновку, що доводи позивача ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм права та умов договору, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги є необґрунтованими.

6. Розподіл судових витрат
Оскільки позов не підлягає до задоволення, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», то витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263 - 265, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», код згідно ЄДРПОУ 14333937, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15.
Повний текст рішення складено та проголошено 06.04.2026.

Суддя Г.В.Кожихова