ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/496/26  Номер провадження 33/814/561/26	Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т. Д.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Писаренко К.С., з участю адвоката Орленка Р.Е. – захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Орленка Р.Е. – захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 березня 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, до адміністративної відповідальності протягом року за ст. 130 КУпАП не притягувався,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 01.02.2026 о 00-24 год. в м. Лубни, пр-т Володимирський, 98 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А4 д/н/з НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України. Факт вчинення правопорушення зафіксовано на бодікамеру.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат Орленко Р.Е. – захисник в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно ОСОБА_1 скасувати та провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що у справі відсутній факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відеозаписи не фіксують вказаних подій, що вказує на необґрунтованість звинувачень поліцейських.
Вказує, що на відеозаписах ОСОБА_1 неодноразово вказував поліцейським, що являвся пішоходом і повертався додому пішки. Із записів видно, що підставою для перевірки особи в нічний час з боку працівників поліції була комендантська година і орієнтування ВСП про СЗЧ.
Крім цього зазначає, що у справі наявна ксерокопія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6597144 від 01.02.2026 складена відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
Вказує, що місцевим судом не взято до уваги, що даний документ належним чином уповноваженою особою національної поліції, яка збирала матеріали перевірки, не засвідчений, постанова в присутності ОСОБА_1 поліцейським не виносилась, розгляд справи про адміністративне правопорушення не здійснювався, що ставить під сумнів її автентичність оригіналу.
Зазначає, що будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б фіксували або якимось чином у інший спосіб доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до матеріалів справи не долучено, а тому і наступні вимоги щодо проходження відповідного огляду та його відмова, не має правового значення для вирішення справи.

Заслухавши виступ захисника Орленка Р.Е. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.
Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2026 серії ЕПР1 № 580377; направлення до КП «ЛЛІЛ» ЛМР за адресою м. Лубни, вул. П`ятикопа, 26 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.02.2026; копії постанови серії ЕНА № 6597144 від 01.02.2026 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП; відеозапису події.
Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А4 д.н.з. НОМЕР_2 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду обставин, був зупинений працівниками поліції через рух у комендантську годину та наявність орієнтування.
Поряд із цим, суд не надає оцінку підставам зупинки транспортного засобу, оскільки зазначене перебуває поза межами предмету розгляду по даній справі.
Сумнівів у тому, що за кермом вказаного автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , в апеляційного суду не виникає, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано рух автомобіля Audi А4 д.н.з НОМЕР_2 до моменту його зупинки, який перебував в межах постійного візуального контролю як поліцейських так і відеореєстратора службового автомобіля.
В той же час, працівниками поліції ОСОБА_1 був виявлений через декілька секунд після зупинки згаданого вище автомобіля, під час того, як ОСОБА_1 швидко крокував від транспортного засобу зі сторони водійського місця. Інших осіб на місці події зафіксовано не було.
Поліцейським Клименко О.Д. не зміг надати логічні та послідовні пояснення обставин свого перебування в темний час доби в комендантську годину біля автомобіля Audi А4 д.н.з НОМЕР_2 , як на підтвердження своєї версії про те, що він був лише пішоходом, а відтак судом апеляційної інстанції така версія визнається неспроможною і спростованою наявним у справі відеозаписом.
В ході спілкування з водієм після зупинки транспортного засобу, у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, повідомлено водія про виявлені у нього ознаки, що ОСОБА_1 не заперечував та вказав, що вживав спиртні напої.
ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я. 
Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, ОСОБА_1 категорично відмовився, його було повідомлено про наслідки такої відмови, а також роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Отже, наявний в справі відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого правопорушення.
Істотних порушень правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.
З приводу посилань захисника на те, що копія постанови серії ЕНА № 6597144 від 01.02.2026 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП не завірена належним чином, у зв`язку із чим ставиться під сумнів її достовірність, слід звернути увагу, що копія цієї постанови була направлена на адресу суду уповноваженою посадовою особою Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, а факт її складання та накладення стягнення на ОСОБА_1 в повному обсязі зафіксований на відеозаписі, долученому до матеріалів справи.
Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Орленка Р.Е. – захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 березня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду       Н.М. Харлан