Справа № 369/21484/23
Провадження № 2/369/1017/26

РІШЕННЯ
Іменем України

27.01.2026         м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Козак І. А.
при секретарі Кавун Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за  позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів,-
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив суд змінити розмір аліментів, які було встановлено рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2015 року про стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та судовим наказом виданим 27 листопада 2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 .
Ухвалою судді Києво-Святошинського суду Київської області Волчка А.Я. від 01.01.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н. О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи від 04.11.2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Козак І. А.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2024 року, цивільну справу № 369/21484/23 прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2025 року у справі № 369/21484/23 роз`єднано поєднані в одному провадженні позовні вимоги за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів. Залишино у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів - єдиний унікальний № 369/21484/23. 
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів, передано до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області для реєстрації та присвоєння провадженню нового унікального номеру.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 червня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. 
У шлюбі у позивача та відповідача народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2015 року у справі №362/6729/15-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2015 року у справі № 362/5628/14-ц стягнуто з позивача на користь відповідача, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 листопада 2014 року й до досягнення дитиною повноліття. 
Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Журбою Т.М, від 08.11.2015 відкрито виконавче провадження №49168424 з виконання виконавчого листа №362/5628/14-ц, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області від 26.02.2015. 
Однак, позивачем сплачуються аліменти на виконання судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.2023 року у справі №369/19159/23, яким стягнуто з позивача на користь ОСОБА_4 (другої дружини позивача) аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, розмір аліментів, які стягуються з позивача відповідно до двох виконавчих документів, складає в сумі 1/2 частина заробітку (доходу) позивача.
Позивач вважає, що така сума аліментів підлягає зменшенню до 1/3 частини заробітку (доходу) позивача, оскільки у позивача відбулися зміни матеріального стану, він перебуває на службі в Збройних силах України, отримує грошове забезпечення, однак, не має можливості працювати за основним місцем роботи та отримувати будь-який додатковий дохід. Його витрати, пов`язані із проходженням служби є значними, що призводить до необхідності користуватися кредитними коштами, також у позивача є обов`язок надавати грошову допомогу його матері, яка не працює та має хронічне захворювання.
16.04.2024 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача, адвоката АБ «СЕРГІЯ БОРУХА» Боруха Сергія Володимировича, в якому представник відповідача вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою та такою, що суперечить інтересам дитини ОСОБА_3 . Представник відповідача вважає, що факт народження ще однієї дитини, здійснення витрат на закупівлю речей, мати похилого віку не є тими обставинами, які свідчать про неможливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному попереднім рішенням суду, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
07.10.2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі представника позивача, адвоката Донченко К.Ю., в яких позивач повідомив, що з дати подання позову (грудень 2023) у позивача відбулися зміни сімейного стану. Позивач одружився, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Дарницьким відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 серпня 2024 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народилася ще одна дитина - ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19 вересня 2025 року.
У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому представник позивача, адвокат Донченко К.Ю., подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.
У судове засідання відповідач не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 79 ЦПК України зазначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Рішення суду повинно бути мотивованим і обґрунтованим, і не може ґрунтуватися на припущеннях.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У ході судового розгляду даної справи судом встановлено наступне.
02 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. 
У шлюбі народився син, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 05.10.2012 року. 
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2015 року у справі №362/6729/15-ц шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який зареєстровано 02 червня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 109 – розірвано. 
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2015 року у справі № 362/5628/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 листопада 2014 року й до досягнення дитиною повноліття. 
Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Журбою Т.М, від 08.11.2015 відкрито виконавче провадження №49168424 з виконання виконавчого листа № 362/5628/14-ц, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області від 26.02.2015.
Позивачем сплачуються аліменти на користь ОСОБА_2 . Відповідно до інформації, отриманої з Єдиного реєстру боржників, заборгованість відсутня. 
04 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб. У шлюбі народився син, ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 09.10.2015 року. 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2022 року у справі №753/6994/22 шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , зареєстрований 04 грудня 2015 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 801- розірвано. 
Судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.2023 року у справі № 369/19159/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. 
З моменту розірвання шлюбу до винесення судового наказу від 27.11.2023 року у справі № 369/19159/23 Позивач в добровільному порядку сплачував ОСОБА_4 грошові кошти на утримання спільного сина, що підтверджується платіжними інструкціями, що додані до позовної заяви.
Відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 17.07.2022 року № 95 солдата ОСОБА_1 , ВОС-790037А призвано та направлено до військової частини НОМЕР_5 НЦ. 
Починаючи з 17.07.2022 року по день подання позовної заяви позивач проходить службу в Збройних силах України. З цього ж часу позивачу припинено здійснення виплати заробітної плати за основним місцем роботи у Центральній виборчій комісії України, що підтверджується витягом з Наказу Центральної виборчої комісії від 19.07.2022 № 223-к. 
За період з квітня по вересень 2023 року розмір його грошового забезпечення склав 122 948,76 гривень. 
Мати позивача не працює, хворіє на цукровий діабет та потребує фінансової допомоги, яку позивач надає за можливості в готівковій формі. 
Оскільки позивач проходить службу в Збройних силах України, захищаючи Україну від збройної агресії росії, йому постійно необхідно забезпечувати себе необхідними речами для належного проходження служби, пальним, запчастинами для службових автомобілів та іншим. Через надмірні витрати позивач вимушений брати кредитні кошти.
24 серпня 2024 року позивач одружився втретє, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Дарницьким відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народилася ще одна дитина - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19 вересня 2025 року.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. 
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. 
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. 
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Як було вказано вище, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Разом з тим, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. 
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. 
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. 
Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21.07.2021 у справі №691/926/20 (провадження № 61-7627св21).
З моменту винесення рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2015 року у справі № 362/5628/14-ц у позивача відбулися зміни сімейного стану, він був одружений вдруге та у нього народився другий син.
Після винесення судового наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.11.2023 у справі № № 369/19159/23, відбулося збільшення розміру аліментів до 1/2 частини заробітку (доходу) позивача. 
Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Отже, стягнення з позивача аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей суперечить вимогам ст. 183 Сімейного кодексу України. 
Крім того, у позивача відбулися зміни матеріального стану, він перебуває на службі в Збройних силах України, отримує грошове забезпечення, однак, не має можливості працювати за основним місцем роботи та отримувати будь-який додатковий дохід. Його витрати, пов`язані із проходженням служби є значними, що призводить до необхідності користуватися кредитними коштами, також у позивача є обов`язок надавати грошову. Також в період розгляду справи у позивача відбулися зміни сімейного стану, він одружився втретє та у нього народилася дочка.
Позивач погоджується сплачувати кошти на утримання своїх дітей, однак, в розмірі, що відповідає вимогам чинного законодавства України, а саме: ч. 5 ст. 183 СК України, по 1/6 частині заробітку, жодної дискримінації чи утиску інтересів дітей в такому випадку не відбуватиметься.
Доводи та докази, надані відповідачем не спростовують факту того, що стягнення з позивача аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей суперечить вимогам ст. 183 Сімейного кодексу України.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд звертає увагу, що позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192, 196 СК України,, ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів – задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2015 року у справі № 362/5628/14-ц та стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили й до досягнення дитиною повноліття.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний тест рішення складено 03 лютого 2026 року. 

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Інформація про відповідача:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_2 .

Суддя          Ірина КОЗАК