Справа №: 398/220/26 
провадження №: 3/398/219/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України 

"12" березня 2026 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко Ірина Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області відносно 
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшли протоколи серії ЕПР1 № 545690 від 20 грудня 2025 року, серії ЕПР1 № 545669 від 20 грудня 2025 року та серії ЕПР1 № 545656 від 20 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 545690 від 20 грудня 2025 року 19 грудня 2025 року о 22 год. 53 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с. Звенигородка, по вул. Садовій, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21134, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця, продовжив рух та через деякий відрізок часу потрапив у ДТП чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України та його дії органом, уповноваженим на складання протоколу, кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.
Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 545669 від 20 грудня 2025 року 19 грудня 2025 року о 22 год. 53 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с. Звенигородка, по вул. Садовій, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21134, державний номерний знак НОМЕР_1 , в селі Звенигородка на перехресті вул. Центральна та вул. Садова не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на дорожнє огородження, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та було пошкоджено дорожнє огородження.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Також згідно з протоколом серії ЕПР1 № 545656 від 20 грудня 2025 року 19 грудня 2025 року о 22 год. 53 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с. Звенигородка, по вул. Садовій, 5, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21134, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані, млява мова, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку та продуву алкотестера Драгер 6810 відмовився. Від керування відсторонений.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Його захисник – адвокат Ковальов А.І. у судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Адвокат зазначив, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому не визнає. Також вважає, що матеріалами справи не підтверджено керування саме ОСОБА_1 автомобілем, оскільки на місці зупинки його не виявилось, а він прийшов лише через 20 хв. Крім того, захисник звертає увагу суду на те, що вживати алкогольні напої останній міг і після вчинення ДТП. Також адвокат Ковальов А.І. вважає, що ОСОБА_1 перебував у шоковому стані, не розумів в повному обсязі значення своїх дій, тому і підписав всі документи та не заперечував проти обставин, які йому ставляться у вину. 
Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі – Порядок), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2 Розділу І Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
За змістом п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Положеннями п. 7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
За приписами п. 6, 7, 8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстави зробити висновок, що у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, поліцейський пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови водія на проходження огляду на місці зупинки або незгоди з його результатами поліцейський направляє водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. У випадку відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення.
Суддя зазначає, що відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються зібраними та повно, всебічно і об`єктивно дослідженими під час розгляду справи доказами: 
- протоколами про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 № 545669 від 20 грудня 2025 року, серії ЕПР1 № 545656 від 20 грудня 2025 року, які складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та в яких розкрито суть адміністративних правопорушень;
- схемою місця ДТП, яка сталася в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с. Звенигородка, на перехресті вул. Центральної та вул. Садовій 19 грудня 2025 року;
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 грудня 2025 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до яких огляд не проводився, ОСОБА_1 від проведення огляду відмовився;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20 грудня 2025 року;
- відеозаписами із бодікамер патрульних поліції 2023000016 що є додатками до протоколів.
Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
Враховуючи викладене, на підставі повно, всебічно та об`єктивно досліджених доказів, суддя за своїм внутрішнім переконанням у відповідності до норм закону дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом при розгляді справи ретельно досліджено та проаналізовано доданий до протоколу відеозапис, з якого встановлено, що 19 грудня 2025 року о 22 год. 53 хв. водій автомобіля ВАЗ 21134 не виконавши вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка була подана за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу, продовжив рух та допустив наїзд на дорожнє огородження (відбійник), після чого залишив автомобіль, побігши у невідомому напрямку. При цьому на місці ДТП поліцейські виявили його брата на ім`я ОСОБА_2 , який з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 ініціював перед поліцейськими складення адміністративних матеріалів відносно нього, пояснюючи це тим, що брат сів за кермо, бо він вживав алкогольні напої, проте злякався поліцейських, тому не зупинив автомобіль та втік з місця пригоди. Просив скласти протокол відносно нього, оскільки побоювався створення таким чином перешкод для виїзду брата за кордон на роботу. Пізніше ОСОБА_1 повернувся на місце ДТП та не заперечував свого керування транспортним засобом (час відеозапису 23:17, 23:36) і вживання слабоалкогольних напоїв (час відеозапису 23:48-23:49). На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння спочатку погодився (час відеозапису 23:48), а пізніше відмовився як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я (час відеозапису 23:53). При цьому під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 , усвідомлюючи можливі несприятливі наслідки для себе у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, демонстрував поведінку, спрямовану на уникнення відповідальності та переконання працівників поліції не складати відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення. Разом тим, сприйнявши невідворотність наслідків у виді складення протоколів про адміністративні правопорушення за допущені ним порушення ПДР України, ОСОБА_1 підписав адміністративні матеріали та отримав копії протоколів, заперечень щодо обставин, викладених в них, не висловлював.
При цьому судом під час розгляду справи не встановлено в діях поліцейських будь-яких порушень встановленої законом процедури щодо фіксації обставин вчинення адміністративних правопорушень чи неправомірних дій або тиску з боку поліцейських.
Ретельно досліджений у судовому засіданні відеозапис надав можливість конкретизувати поведінку осіб та відтворити фактичні обставини подій та встановити причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративних правопорушень, а у сукупності з іншими доказами у справі, визнати його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Всі доводи та аргументи сторони захисту були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу під час розгляду цієї справи, проте не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення, оскільки були спростовані матеріалами справи.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Враховуючи характер адміністративних правопорушень, які стали наслідком порушення Правил дорожнього руху України, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення:
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Враховуючи викладене, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є більш серйозною з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Застосовуючи до  ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує позицію Верховного Суду, сформовану у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 про те, що слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 грн 60 коп.
Разом з тим, щодо вчинення адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП суддя зазначає, що згідно з протоколом серії ЕПР1 № 545690 від 20 грудня 2025 року 19 грудня 2025 року о 22 год. 53 хв. в Кіровоградській області, Олександрійському районі, с. Звенигородка, по вул. Садовій, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21134, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця, продовжив рух та через деякий відрізок часу потрапив у ДТП чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України та його дії органом, уповноваженим на складання протоколу, кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.
Так, пунктом 2.4 ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. А за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.
Натомість диспозиція ст. 122-4 передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Таким чином, фабула, викладена у протоколі серії ЕПР1 № 545690 від 20 грудня 2025 року, не відповідає правовій кваліфікації, наданій органом, уповноваженим на складання протоколу.
Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до практики ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.
Суддя наголошує, що судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки він є не тільки джерелом доказів у справі, але й по суті актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Суд позбавлений процесуальної можливості самостійно визначати чи встановлювати фактичні обставини, факт вчинення діяння чи бездіяльності особою правопорушника та відповідно самостійно кваліфікувати його дії за відповідними нормами КУпАП. Неконкретність формулювання суті адміністративного правопорушення чи неправильна його кваліфікація позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність у діях особи відповідного складу адміністративного правопорушення.
На підставі зазначеного, суддя дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу цього правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 122-2, 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 256, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ
Визнати  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Провадження у справі відносно  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Реквізити для сплати штрафу: назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA658999980313000149000011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ЄДРПОУ: 37918230; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.
Реквізити для сплати судового збору: назва платежу: Надходження від стягнення судового збору на користь держави; номер рахунку UA908999980313111256000026001; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя І.П. Шинкаренко