справа № 932/1643/26
провадження № 3/932/404/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 березня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, є громадянином України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
18 лютого 2016 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшов протокол до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №954324 від 18 січня 2026 року, складений інспектором СПДН ВП ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області Агручем А.С.
Відповідно до відомостей, викладених у протоколі: «18 січня 2026 року близько 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражав словесні образи, погрожував фізичною розправою, хапав за руки та душив, чим викликав занепокоєння за власне життя та здоров`я».
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду двічі був повідомлений шляхом отримання судових повісток, клопотання про відкладення розгляду справи або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не надав.
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час судового розгляду двічі була повідомлений шляхом отримання судових повісток, клопотання про відкладення розгляду справи або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не надала.
Враховуючи те, що участь особи у розгляді справ цієї категорії не є обов`язковою, особи належним чином сповіщені про дату час так місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, суддя здійснює розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В якості доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення до суду надано:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №954324 від 18 січня 2026 року;
- заяву ОСОБА_2 від 18 січня 2026 року, в якій вона просить орган поліції вжити заходів до її чоловіка ОСОБА_1 , який 18 січня 2026 року о 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неї домашнє насильство фізичного та психічного характеру, а саме виражав словесні образи, погрожував фізичною розправою, душив, хапав за руки, чим викликав занепокоєння за власне життя та здоров`я;
- письмове пояснення ОСОБА_2 від 18 січня 2026 року, в якому вона зазначає, що 18 січня 2026 року о 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , її чоловік ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство фізичного та психічного характеру, а саме виражав словесні образи, погрожував фізичною розправою, душив, хапав за руки, чим викликав занепокоєння за власне життя та здоров`я;
- рапорт інспектора СПДН ВП ДРУП №1 Агруча А. без дати, в якому зазначено, що 18 січня 2016 року, перебуваючи у добовому наряді АРСЕНАЛ 471 було отримано виклик за адресою: АДРЕСА_2 , за фактом домашнього насильства. Прибувши за адресою зустрілися із заявницею ОСОБА_2 , яка пояснила, що її чоловік ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного а фізичного характеру, а саме виражав словесні образи, погрожував фізичною розправою, хапав за руки та душив. Було відібрано письмову заяву та пояснення. Проведено оцінку ризиків, рівень високий. Винесено ТЗП АА 577588 п. 1, 2, 3 на 5 діб. Складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ВАД №954324. Дану подію зафіксовано на бодікамеру;
- копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;
- копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 .
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, долучені до нього, суддя доходить таких висновків.
Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: суть адміністративного правопорушення.
Диспозиція статті 173-2КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому, насильству» від 07.12.2017 року №2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Таким чином, правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, є правопорушенням з матеріальним складом, наслідком вчинення якого є заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а тому орган поліції зобов`язаний був при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначити конкретно в чому саме полягало психологічне насильство (словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, тощо), а також вказати яка шкода заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілого.
У складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено наявність обов`язкових наслідків, зазначених у ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а саме не вказано про завдану шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що є обов`язковою ознакою порушення; до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів на підтвердження завдання шкоди (так, якщо це психологічна шкода, то має бути довідки/висновки/акти психолога, який зафіксує отримання психологічної шкоди; якщо це фізична шкода, то доказом є відповідна довідка лікаря або інші докази, які свідчать про нанесення фізичної шкоди потерпілому).
Саме по собі звернення до правоохоронних органів не підтверджує факту вчинення домашнього насильства, натомість може свідчити про наявність конфлікту між сторонами, про що вказано у висновку Верховного Суду викладеному в постанові N 761/27704/20 від 03 серпня 2021 року.
Суддя зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні правопорушення.
На особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно-наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.
Таким чином, відповідно до національного законодавства, з урахуванням внесених змін до ст. 173-2 КУпАП, домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. При цьому, сама по собі сварка осіб, без застосування насильства, та без настання жодних відповідних наслідків, не утворює складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП.
Таким чином, доказів завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілій матеріали справи не містять. 
Матеріали справи не містять доказів, з яких можна було б встановити, які конкретно образи висловлювались ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 і чи призвели вони до психологічного розладу, побоювань, а також чи завдали вони шкоди її психічному стану, а також чи дійсно ОСОБА_1 здійснював на ОСОБА_2 будь-який фізичний вплив, тобто достовірно встановити ці обставини неможливо.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відсутність належних і достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на наведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-2, 247, 251, 252, 256, 278, 279, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя         О.О. Леміщенко