ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 квітня 2026 року м. Житомир справа № 240/17281/24
категорія 108020200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Державної митної служби України від 09.08.2024 №UА101000/2024/000272/2 про коригування митної вартості товарів;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови Житомирської митниці Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/007283.
В обґрунтування позову позивач вказав, що з метою митного оформлення автомобіля, що був у використанні марки FORD, модель MONDEO; номер кузова НОМЕР_1 , 2019 року випуску, вартістю 37500 данських крон, позивачем подано митну декларацію №24UA101020028399U6, в якій визначено митну вартість автомобіля за основним методом, а саме за ціною Контракту, а також надано ряд документів для підтвердження митної вартості автомобіля.
Однак, за результатами розгляду поданої митної декларацій та доданих до неї документів, 09.08.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2024/000272/2. У зв`язку з коригуванням митної вартості товарів, відповідачем винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/007283. Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 09.08.2024 №UA101020/2024/000272/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/007283 є протиправними та підлягають скасуванню. На думку представника позивача, розбіжності в документах мають стосуватися лише ціни товару, а не будь-яких інших обставин. Продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем. Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, контролюючим органом не встановлено. Необхідно зазначити, що за усталеною міжнародною практикою реалізація транспортного засобу може здійснюватися особами, які не вказані у свідоцтві про реєстрацію автомобіля, за умови надання відповідних документів купівлі-продажу, отримання коштів за реалізований автомобіль, а також експортного оформлення таких засобів. Тому продавець та власник не завжди є однією особою.
Чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі. Крім того, автомобіль знаходиться у володінні позивача, пройшов експортний митний контроль країни відправлення, у позивача було наявне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вказані обставини підтверджують законність придбання транспортного засобу в продавця, який володів всіма необхідними документами для здійснення його продажу.
В наданій митній декларації країни відправлення вказаний контрагент ( ОСОБА_1 ), а також ідентифіковано транспортний засіб по номеру кузова НОМЕР_1 та визначено його ціну. Такий документ є належним та допустимим доказом заявленої митної вартості. Крім того, представник позивача вважає безпідставними доводи контролюючого органу щодо відмінності власника транспортного засобу та його продавця. 
Крім того, митний орган зазначає, що відповідно до довідки про транспортні витрати від 08.08.2024 витрати на доставку оцінюваного автомобіля до кордону України склали 300 євро. У зв`язку із відсутністю у митниці відомостей про точне місце укладання правочину купівлі-продажу товару митниця позбавлена можливості перевірити числові значення складової митної вартості – витрат на транспортування.
Представник позивача вважає безпідставними такі доводи контролюючого органу, тому що місце відправлення автомобіля визначено у митній декларації країни відправлення, а також рахунку-фактурі, підтвердженні оплати – місто Сторворде, Данія.
Контролюючим органом не зазначено жодних розбіжностей в поданих документах, що впливає на визначення числових показників заявленої митної вартості транспортного засобу.
Отже, на думку представника позивача, контролюючий орган дійшов помилкового висновку про наявність розбіжностей у поданих документах та неможливість використання основного методу визначення митної вартості.
Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
16.10.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що документи, подані для митного оформлення містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Зокрема митним органом після дослідження поданих декларантом документів про розмитнення товару виявлено розбіжності у даних про власника та продавця. Крім того, відсутні документи про їх зв`язок. Також у відзиві представник відповідача заперечує проти відшкодування на користь позивачки витрат на правничу допомогу через їх необґрунтоване завищення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 08.08.2024 з метою митного оформлення автомобіля, що був у використанні, марки FORD, модель MONDEO; номер кузова НОМЕР_1 , 2019 року випуску, вартістю 37500 данських крон, позивачем подано митну декларацію №24UA101020028399U6, в якій визначено митну вартість автомобіля за основним методом, а саме: за ціною Контракту, а також надано ряд документів для підтвердження митної вартості автомобіля.
Однак, за результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів, 09.08.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2024/000272/2.
У зв`язку з коригуванням митної вартості товарів, відповідачем винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/007283 (а.с.27-28).
Рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 09.08.2024 №UA101020/2024/000272/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/007283 є протиправними та підлягають скасуванню.
Представником позивача в обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення вказано, що позивач придбала у Elitex ApS (Данія) автомобіль, що був у використанні, марки FORD, модель MONDEO, 2019 року випуску, що підтверджується рахунком-фактурою від 17.07.2024 та підтвердженням платежу від 05.08.2024 (а.с.14, 16).
Транспортні витрати підтверджуються довідкою від 08.08.2024 (а.с.17).
Позивачем подано митну декларацію №24UA101020028399U6 (а.с.11-12).
Разом з митною декларацією подано такі документи: рахунок-фактуру від 17.07.2024 №388 (а.с.13); переклад рахунку-фактури від 17.07.2024 №388 (а.с.14); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01.02.2023 № НОМЕР_2 (а.с.19-20); довідку про вартість перевезення від 08.08.2024 (а.с.17); довіреність від 01.08.2024 №2876 (а.с.18); договір про надання послуг митного брокера від 19.07.2024; лист про оплату від 05.08.2024 (а.с.15); переклад листа про оплату від 08.08.2024 (а.с.16); копію митної декларації країни відправлення №24DKEKPTJYKACLJBB7 від 05.08.2024 (а.с.21).
Вважаючи картку відмови Житомирської митниці та рішення про коригування митної вартості незаконними та протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходь з наступного.
За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Митним кодексом України, у редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому Митним кодексом України (ч.1 ст.52 Митного кодексу України).
Відповідно до частини 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відповідні відомості, у тому числі щодо митної вартості товарів та метод її визначення.
Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ч.4 ст.54 Митного кодексу України).
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (ч.5 ст.54 Митного кодексу України).
На виконання вимог Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476, митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
Стаття 41 Податкового кодексу України визначає систему контролюючих органів.
Пункт 41.1.2 Податкового кодексу України вказує, що митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) – здійснюють контроль щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони.
За результатами перевірки митної декларації з доданими до неї документами, митним органом встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів.
Згідно з статтею 254 Митного кодексу України митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок. Враховуючи наведене вище, відомості про ціну продажу товару, викладені у документі під кодом «0380» №388 від 17.07.2024 могли бути використані під час перевірки числових значень заявленої митної вартості у випадку надання митному органу його перекладу на українську мову. Інші документи, що долучені до митної декларації не містили цінової інформації про товар.
Товар фактично переданий у розпорядження покупця та знаходиться на митній території України. Таким, чином були підстави вважати, що на момент митного оформлення сторони виконали один перед одним свої зобов`язання: продавець передав товар покупцю, а покупець оплатив товар.
Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В порушення вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України декларантом до митного оформлення не подано документ про оплату оцінюваного товару.
Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано повідомлення про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 4) копію митної декларації країни відправлення.
Відповідно до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларанту запропоновано за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 
На вимогу митного органу декларантом додатково надані такі документи: копію митної декларації країни відправлення 24DKEKPTJYKACLJBB7 від 05.08.2024; лист про оплату від 05.08.2024 та його переклад; переклад на українську мову рахунку-фактури від 17.07.2024 №388.
За результатами опрацювання додатково наданих документів встановлено наступне.
У рахунку-фактурі №388 від 17.07.2024 (а.с.14) продавцем зазначено Elitex ApS, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 01.02.2023 не є його власником, власником є Nykredit Leasing A/S (а.с. 19).
Виявлені обставини створюють обґрунтовані сумніви щодо права Elitex ApS відчужувати транспортний засіб та визначати ціну його продажу.
Документ, що вказує на юридичний зв`язок Elitex ApS з транспортним засобом, право розпоряджатися транспортним засобом та визначати ціну продажу, до митного оформлення не подано.
Копія митної декларації №24DKEKPTJYKACLJBB7 від 05.08.2024 не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості оскільки у графі де зазначається відправник товару відомості відсутні (а.с.72). Також відповідно до товаросупровідних документів відсутні документи, які вказують на юридичний зв`язок особи продавця зазначеного в рахунку-фактурі з транспортним засобом, та правом розпоряджатися транспортним засобом, а також визначати ціну продажу.
Наданий додатково лист про підтвердження оплати за товар від 05.08.2024 (на звороті а.с.58) не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості у зв`язку з тим, що отримувачем коштів виступає інша особа ніж зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 01.02.2023 (а.с.68), та не являється його власником. Документ, що вказує на юридичний зв`язок цієї особи з транспортним засобом, право розпоряджатися транспортним засобом та визначати ціну продажу, до митного оформлення не подано.
Відповідно до довідки про транспортні витрати від 08.08.2024 (на звороті а.с.68) витрати на доставку оцінюваного автомобіля до кордону України склали 300 євро. У зв`язку із відсутністю у митниці відомостей про точне місце укладання правочину купівлі-продажу товару митниця позбавлена можливості перевірити числові значення складової митної вартості – витрат на транспортування.
Таким чином відомості про витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості.
В порушення вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України, окрім перекладу, декларантом не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту надавалася інформація щодо вартості схожого товару та інформувалося про вищезазначені розбіжності у документах. Факт проведення консультації підтверджується відповідним електронним повідомленням декларанта про це. Під час проведення консультації додаткові відомості та документи митному органу не надані.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (пункти 1 та 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України).
Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари. 
Методи 2в і 2г не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості.
Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості такого товару: МД №24UA205170020557U2 від 22.07.2024 - автомобіль легковий: марка - "FORD", модель -"MONDEO" календарний рік виготовлення - 2019 р., модельний рік виготовлення - 2019 р., загальна кількість місць - 5шт., призначення - для перевезення пасажирів, тип двигуна-дизельний, робочий об`єм двигуна - 1995см3, колісна формула - 4x2, потужність - 140kw, такий що був у використанні, тип кузова - універсал, 65665 данських крон за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Враховуючи наведене вище, відповідно до вимог статті 55 Митного кодексу України прийнято рішення про коригування митної вартості №UA101000/2024/000272/2 від 09.08.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № від 21.05.2024.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про правомірність винесеного Житомирською митницею рішення №UA101000/2024/000172/1 від 21.05.2024 про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/007283.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не стягує судові витрати із відповідача на користь позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Житомирської митниці Державної митної служби України (вул.Перемоги, 25, м.Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 44005610) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

16.04.26