ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 370/1219/23
провадження № 61-6846св25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
особа, щодо якої закрито провадження у справі в частині позовних вимог, - ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння

за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - адвоката Стеценка Юрія Володимировича на постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Євграфової Є. П., Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р. та касаційною скаргою ОСОБА_4 на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Євграфової Є. П., Писаної Т. О., Гаращенка Д. Р.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив: 1. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 таке нерухоме майно:
1.1. Тип об`єкта: будівля, комора, загальна площа 1069,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 179164332227, адреса: АДРЕСА_1 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 145, виданий 13 лютого 2018 року;
1.2. Тип об`єкта: комора, загальна площа: 1932 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 181588832227, адреса: АДРЕСА_1 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 142, виданий 13 лютого 2018 року;
1.3. Тип об`єкта: корівник, загальна площа: 1687,5 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 325690732227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 148, виданий 13 лютого 2018 року;
1.4. Тип об`єкта: вівчарник, загальна площа: 1685,1 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 379903532227, адреса: АДРЕСА_3 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: № 720, виданий 30 червня 2021 року.
2. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 таке нерухоме майно:
2.1. Тип об`єкта: будівля, корівник, загальна площа: 1691 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 169508632227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 86, виданий 30 січня 2019 року;
2.2. Тип об`єкта: водокачка, загальна площа: 3,5 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 414439632227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 90, виданий 01 лютого 2019 року.
3. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 таке нерухоме майно:
3.1. Тип об`єкта: свинарник, загальна площа: 925,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 352653632227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 417, виданий 21 травня 2021 року.
4. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 таке нерухоме майно:
4.1. Тип об`єкта: пункт штучного осіменіння, загальна площа: 64,8 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 378740332227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 1224, виданий 24 листопада 2020 року.
5. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 таке нерухоме майно:
5.1. Тип об`єкта: корівник, загальна площа: 899,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 378753732227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 05 червня 2014 року, видавник: реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у Київській області;
5.2. Тип об`єкта: корівник, загальна площа: 762 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 379913532227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 07 червня 2014 року, видавник: реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у Київській області.

Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 13 червня 2024 року закрив провадження у справі в частині позовних вимог до відповідачів: ОСОБА_5 (щодо витребування корівника, загальна площа: 1691 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 169508632227, адреса: АДРЕСА_2 , та водокачки, загальна площа: 3,5 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 414439632227, адреса: АДРЕСА_2 ); ОСОБА_6 (щодо витребування свинарника, загальна площа: 925,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 352653632227, адреса: АДРЕСА_2 ).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 

Макарівський районний суд Київської області рішенням від 21 жовтня 2024 року позов задовольнив.
Витребував із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 таке нерухоме майно:
1.1. Тип об`єкта: будівля, комора, загальна площа: 1069,4 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 179164332227, адреса: АДРЕСА_1 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 145, виданий 13 лютого 2018 року;
1.2. Тип об`єкта: комора, загальна площа: 1932 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 181588832227, адреса: АДРЕСА_1 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 142, виданий 13 лютого 2018 року;
1.3. Тип об`єкта: корівник, загальна площа: 1687,5 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 325690732227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 148, виданий 13 лютого 2018 року;
1.4. Тип об`єкта: вівчарник, загальна площа: 1685,1 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 379903532227, адреса: АДРЕСА_3 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 720, виданий 30 червня 2021 року.
Витребував із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 таке нерухоме майно:
1.1. Тип об`єкта: пункт штучного осіменіння, загальна площа: 64,8 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 378740332227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 1224, виданий 24 листопада 2020 року.
Витребував із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 таке нерухоме майно:
1.1. Тип об`єкта: корівник, загальна площа: 899,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 378753732227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 05 червня 2014 року, видавник: реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у Київській області;
1.2. Тип об`єкта: корівник, загальна площа: 762 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 379913532227, адреса: АДРЕСА_2 , підстава набуття права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 07 червня 2014 року, видавник: реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції у Київській області.
Стягнув у рівних частинах з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 2 684,00 грн з кожного.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Короткий зміст постанов суду апеляційної інстанції

Київський апеляційний суд постановою від 02 квітня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнив. Апеляційну скаргу адвоката Стеценка Ю. В., який діє в інтересах ОСОБА_5 , задовольнив частково. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 26 263,00 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, по 20 130,00 грн на кожного.

Апеляційний суд мотивував постанову, зокрема, тим, що обґрунтований розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає компенсації ОСОБА_5 , становить 25 000,00 грн. Також апеляційний суд вважав, що є підстави для компенсації ОСОБА_5 судових витрат у розмірі 1 263,00 грн, що пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, а саме на здійснення відправлення поштової кореспонденції. Про такі витрати заявлено у короткому відзиві на позов, розрахунок наведено у заяві про відшкодування судових витрат, докази поштових відправлень наявні у матеріалах справи. Отже, судові витрати, що за наслідками судового розгляду підлягають компенсації ОСОБА_5 і покладаються на позивача ОСОБА_1 , становлять 26 263,00 грн.

Київський апеляційний суд додатковою постановою від 30 квітня 2025 року поновив ОСОБА_4 строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення. Заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Апеляційний суд мотивував додаткову постанову тим, що  ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000,00 грн, судовий збір у розмірі 605,60 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 213,99 грн.

Водночас у попередньому розрахунку, який наведений в апеляційній скарзі, ОСОБА_4 заявила, що судові витрати, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становитимуть орієнтовно 40 000,00 грн на правову допомогу, судовий збір та поштові витрати.

Зважаючи на те що причин, із яких ОСОБА_4 не могла передбачити витрати на правничу допомогу у розмірі 70 000,00 грн на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, вона не навела, апеляційний суд вважав, що немає підстав для відшкодування заявленої суми й, ураховуючи клопотання представника позивача про зменшення суми відшкодування до 5 000,00 грн, а тому заявлені ОСОБА_4 витрати підлягають стягненню в сумі 40 000,00 грн.

Короткий зміст касаційних скарг та їх узагальнені аргументи

У травні 2025 року представник ОСОБА_5 - адвокат Стеценко Ю. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року, задовольнити заяву ОСОБА_5 про стягнення судових витрат повністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 42 700,00 грн та судові витрати, пов`язані із розглядом справи, у розмірі 1 263,00 грн.

Підставою касаційного оскарження вказує те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 та постановах Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22, від 11 січня 2023 року у справі № 479/475/21, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не спростував кількості судових засідань, у яких брав участь представник ОСОБА_5 , не вказав на завищену вартість участі адвоката у судовому засіданні, не вказав про обсяг часу, вказаного у акті як витрачений на підготовку клопотань та ознайомлення із матеріалами та доказами. 

Суд не взяв до уваги як вартість спірного майна, так і фінансовий стан позивача, який складається не тільки з його пенсії.

У червні 2025 року  ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом матеріального права та порушення норм процесуального права, просила змінити додаткову постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року та задовольнити її заяву про стягнення судових витрат повністю.

Підставою касаційного оскарження вказувала те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 та постановах Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22, від 11 січня 2023 року у справі № 479/475/21, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не навів жодних доводів щодо відмови у стягненні на користь  ОСОБА_4 судового збору в розмірі 605,60 грн (за отримання диску з аудіозаписами) і судових витрат у розмірі 213,99 грн, пов`язаних з розглядом справи (поштових витрат). Висновок суду апеляційної інстанції про те, що сума правничої допомоги в розмірі 70 000,00 грн є завищеною, а 40 000,00 грн є достатнім, нічим не обґрунтований. Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги вартість спірного майна та ціну позову. Також суд не взяв до уваги недобросовісні дії позивача та його реальний майновий стан.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - адвоката Стеценка Ю. В. та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 

01 серпня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи 

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, встановив такі обставини.

Ухвалою суду першої інстанції від 13 червня 2024 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у зв`язку з відмовою позивача від частини вимог позову.

На підтвердження витрат на надання правової (правничої) допомоги ОСОБА_5 надав договір про надання правової допомоги, додаткову угоду до договору, акт приймання-передачі наданих послуг і виконаних робіт, платіжну інструкцію про оплату наданих адвокатом послуг у сумі 42 700,00 грн.

Таким чином, витрати на професійну правничу (правову) допомогу ОСОБА_5 становлять 42 700,00 грн, а також він мав судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 1 263,00 грн.

Представник позивача подав клопотання про зменшення розміру судових витрат до 5 000,00 грн, обґрунтовуючи їх тим, що позивач не погоджується із заявленим розміром судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 42 700,00 грн у зв`язку з недотриманням критеріїв, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Позивач також просив урахувати його фінансовий стан під час вирішення питання про стягнення судових витрат.

Погоджуючись із визначеним судом першої інстанції розміром витрат на правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн, представник позивача у суді апеляційної інстанції не заперечив щодо покладення на позивача витрат у розмірі 1 263,00 грн, що понесені відповідачем на відправку поштової кореспонденції.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд встановив такі обставини.

Між ОСОБА_4 і адвокатом Стеценком Ю. В. 22 липня 2024 року укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, вартість якої становить 30 000,00 грн без ПДВ. У пункті 1 додаткової угоди від 07 листопада 2024 року до цього договору вказана вартість роботи адвоката щодо представництва його клієнта у Київському апеляційному суді - 40 000,00 грн без ПДВ.

На виконання умов додаткової угоди адвокат Стеценко Ю. В. надав ОСОБА_4 правову допомогу, а саме: участь у судових засіданнях суду першої інстанції, підготовка виступу в дебатах (16 годин), підготовка апеляційної скарги (16 годин), ознайомлення з апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (1 година), ознайомлення з відзивом представника позивача, підготовка відповіді (5 годин); ознайомлення із відзивом ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (1 година); підготовка клопотання про виклик і допит свідка (1 година), підготовка клопотання про долучення до матеріалів справи копій матеріалів кримінального провадження № 1202511620000005 (2 години), участь у судових засіданнях Київського апеляційного суду, підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення (1 година). Вартість наданих послуг становить 70 000 грн.

На підтвердження наданих послуг заявник надав детальний опис робіт із переліком наданих послуг та зазначенням їх вартості; акт приймання-передачі наданих послуг і виконаних робіт від 03 квітня 2025 року; банківську квитанцію від 04 квітня 2025 року на суму 70 000,00 грн.

2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 

Зміст касаційних скарг з урахуванням принципу диспозитивності свідчить про те, що судові рішення оскаржені тільки в частині стягнення витрат на правничу допомогу, атому переглядаються лише в цій частині. 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судом норм права в межах касаційних скарг, дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Частково задовольняючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката Стеценка Ю. В., апеляційний суд виходив з того, що немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 42 700,00 грн, адже така сума відшкодування не відповідає як критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), так і критерію розумності їхнього розміру.

Як відомо з наданого розрахунку, 24 500,00 грн із вказаної суми становлять витрати, пов`язані з участю/прибуттям представника у судові засіданнях, а інша частина витрат - підготовка клопотань та ознайомлення із матеріалами та доказами. При цьому, як видно з матеріалів справи, обґрунтованого відзиву по суті позову (відповідно до вимог статті 178 ЦПК України) представник ОСОБА_5 не подавав.

Встановивши зазначені обставини, апеляційний суд дійшов висновку з того, що обґрунтований розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає компенсації ОСОБА_5 , становить 25 000,00 грн. 

Ухвалюючи додаткове рішення, апеляційний суд виходив з того, що  ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 70 000,00 грн, судовий збір у розмірі 605,60 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 213,99 грн. Водночас у попередньому розрахунку, який наведений в апеляційній скарзі, ОСОБА_4 заявила, що судові витрати, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становитимуть орієнтовно 40 000,00 на правову допомогу, судовий збір та поштові витрати.

Зважаючи на те що причин, із яких ОСОБА_4 не могла передбачити витрати на правничу допомогу у розмірі 70 000,00 грн на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, вона не навела, апеляційний суд правильно вважав, що немає підстав для відшкодування заявленої суми й, ураховуючи клопотання представника позивача про зменшення суми відшкодування до 5 000,00 грн, суд правильно зазначив, що заявлені ОСОБА_4 витрати підлягають стягненню в загальному розмірі 40 000,00 грн.

Доводи касаційних скарг зазначених висновків не спростовують та не свідчать про порушення апеляційним судом норм процесуального права при розподілі витрат на професійну правничу допомогу, а зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі. Водночас суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і згідно з вимогами процесуального закону не здійснює переоцінки доказів у зв`язку з тим, що це знаходиться поза межами його повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судові рішення в оскаржуваній частині відповідають вимогам закону, і підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката Стеценка Юрія Володимировича та касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року в оскаржуваних частинах залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді:	А. Ю. Зайцев	
		
	Є. В. Коротенко	
		
	М. Ю. Тітов