490/8215/24 
н\п 2/490/204/2026

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2026 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді Чулуп О.С.
при секретарі Правник А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаїв в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 
до
Миколаївської міської ради,
третя особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора,
про визнання права власності в порядку спадкування за законом
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обгрунтування позову позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача ОСОБА_3 , після смерті якого залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями стали ОСОБА_4 , що є рідним сином померлого та батьком позивача. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Після його смерті спадкоємцями є позивач ОСОБА_1 та дружина померлого - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У січні 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на ім`я спадкодавця.
Позивач вказує, що на момент смерті ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину його син ОСОБА_4 , якому на момент смерті батька було 15 років і відповідно до даних будинкової книги постійно проживав та був зареєстрований разом зв своїм батьком ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , а відповідно є таким, що фактично прийняв спадшину.
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті якої фактично прийняв спадщину її син ОСОБА_4 , оскільки проживав разом з померлою та був зареєстрований за тією ж адресою.
Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично прийняли спадщину його дружина ОСОБА_2 та його син ОСОБА_1 , що підтверджується даними будинкової книги домоволодіння по АДРЕСА_2 .. Після смерті ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину позивач.
Представник позивача надав заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.
Представник третьої особи надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, а рішення прийняти на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом досліджено виконавчий лист по справі № 78 виданий 1940 року з якого вбачається, що 31 січня 1940 року Миколаївським народним судом 3 дільниці Сталінського району м. Миколаєва було вирішено визнати власником домобудівлі АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 .
Судом досліджено лист КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23 січня 2024 року згідно якого вбачається, що станом на 28.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі рішення Миколаївського народного суду 3 дільниці Сталінського району м. Миколаєва від 31.01.1940, справа № 78-1940.
Судом досліджено свідоцтво про народження згідно якого ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в графі батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_5 .
Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Судом досліджено свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 28 листопада 1969 року уклали шлюб внаслідок чого дружина змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».
Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 згідно якого ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , в графі батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_2 .
Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 згідно якого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 згідно якого ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 згідно якого ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Судом досліджено постанову Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 30 січня 2024 року згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Cудом досліджено копію спадкової справи № 23/2024 заведеної після смерті ОСОБА_2 , матеріали якої містять заяву ОСОБА_1 від 30.01.2024 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Згідно листа Державного нотаріального архіву Миколаївської області від 23 квітня 2025 року повідомлено, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 не заводились.
Судом досліджено довідку Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 01 липня 2025 року згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 24.04.1992 року і по теперішній час.
Відповідно до ст.418 ЦК УРСР (1922 року, чинному на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3 ) спадкоємцями за законом є діти (в тому числі усиновлені), дружина та непрацездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.
Статтею 429 ЦК УРСР (1922 року) передбачалось, що якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному органу про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв її.
Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 з ним за однією адресою проживали та були зареєстровані ОСОБА_4 (батько позивача) та ОСОБА_5 (дружина спадкодавця). Вказане підтверджується копією будинковою книги на будинок АДРЕСА_1 .
Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР (чинному на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.
Факт постійного проживання ОСОБА_4 разом із спадкодавцем на час смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджується копією будинковою книги на будинок АДРЕСА_1 .Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 .
Копією будинкової книги також підтверджується і факт постійного проживання ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Також в матеріалах справи наявна копія спадкової справи № 881/96 заведеної після смерті ОСОБА_4 , матеріали якої містять заяву ОСОБА_2 від 19.12.1996 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .
Вказане свідчить, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч.1 ст. 1278 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою проживання свої матері ОСОБА_2 станом на час її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується довідкою Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 01 липня 2025 року згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 24.04.1992 року і по теперішній час. За такого позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , то за останнім слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя