ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/113/26 Справа № 712/14030/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Рябуха Ю. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 квітня 2026 року м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Тараненко М.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду Черкаської області від 19 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 09.10.2025 року о 23 год. 26 хв. в м. Черкаси, по бул. Шевченка, 224, керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та мав ознаки, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, виражений запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер ARВН-0522, результат 0,90 ‰ тест №1404, з результатом водій згоден, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України. 

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Не погоджується з вищевказаною постановою, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням норм матеріального і процесуального права. 
Зазначає, що відеозаписи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу.
Приводить свою версію подій, за якою водієм автомобіля Volkswagen Passat був ОСОБА_2 , який через перебування в розшуку ТЦК попросив ОСОБА_1 взяти на себе керування, оскільки у разі перевірки документів він міг бути доставлений до ТЦК та СП.
Зазначає, що на відеозаписах видно присутність іншої особи чоловічої статі в автомобілі, але суд першої інстанції не встановив її особу та не допитав у якості свідка.
З цього приводу посилається на практику ЄСПЛ, зокрема у справі «Коробов проти України».
Вказує на те, що з відеозапису з нагрудних камер патрульного поліцейського випливає, що водій ОСОБА_1 не висловив своє погодження з результатом огляду, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
Вважає, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі -Інструкція), оскільки останньому, після не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я. 

Заслухавши пояснення захисник Тараненко М.О., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Відповідно до п. 2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478802 від 10 жовтня 2025 року в цей день року, о 23 год. 26 хв. в м. Черкаси, по бул. Шевченка, 224, керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та мав ознаки: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, виражений запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, зі згоди водія, проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер ARВН-0522, результат 0,90 ‰, тест №1404. 
Цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням водія на медичний огляд; тестом № 1404 від 09.10.2025. Копією свідоцтва про повірку. Рапортом інспектора поліції.
Також суд першої інстанції надав належний аналіз відеозапису з бодікамери працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував обставини керування ним транспортним засобом. Той погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На відео зафіксована ще одна особа чоловічої статі, яка постійно знаходиться поряд з ОСОБА_1 , але ніяких пояснень чи заперечень щодо керування саме ним транспортним засобом не надає.
З цього відеозапису випливає, що ОСОБА_1 після проходження відповідного огляду, на пряме питання поліцейського, не висловив жодних заперечень щодо його результатів.
Окремо слід відзначити, що з відеозапису випливає, що поліцейським особу водія транспортного засобу, після його зупинки, було встановлено виходячи з місця розташування ОСОБА_1 - на місці водія, свідка ОСОБА_2 - на місці пасажира.
Отже показання свідка ОСОБА_2 , який в апеляційному суді підтвердив версію сторони захисту є недостовірними, оскільки спростовуються фактичним даним інших доказів. 
Роз`яснення поліцейським порядку проходження огляду лікарем в заклад охорони здоров`я щодо використання тим технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі - Drager Alcotest, не свідчить про здійснення впливу поліцейським на водія з метою погодження останнім з результатом огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Приписами ч. 3 ст. 266 КУпАП, а також п. 1 розділу І Інструкції передбачена можливість водія не погоджуватися з результатами огляду, проведеного поліцейським, та у такому випадку той зобов`язаний забезпечити доставку цієї особи до найближчого закладу охорони здоров`я.
Частина 3 статті 266 КУпАП визначає, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Такі ж саме норми містяться в ст. 7 розд. І Інструкції та ст. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі – Порядок).
Заразом можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується з установленням стану алкогольного сп`яніння водія, що здійснений на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі згоди водія з таким результатом.
Утім в цій справі не має відомостей, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду, проведеного поліцейським. 
Попри позицію захисника, у такому випадку поліцейський відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, ст. 9 розд. ІІ Інструкції та ст. 7 Порядку не мав обов`язку забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Попри доводи апелянта, апеляційним судом не встановлено порушень вимог статті 266 КУпАП, під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що мають наслідком недійсність такого огляду.
Суддею районного суду мотивовано критично оцінені показання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки з фактичних даних, що містяться у відеозаписах з нагрудних камер поліцейських випливає, що ОСОБА_1 не заперечував обставини керування ним транспортним засобом .
Змінна позиція ОСОБА_1 щодо цих обставин за наявності вказаних доказів, не свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.
За таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим матеріали справи не місять даних, що водієм вказаного транспортного засобу була інша особа.
Апеляційний суд не вбачає неповноти судового розгляду, адже судом були дослідженні всі обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. 
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Тараненко М.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Соснівського районного суду Черкаської області від 19 листопада 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук