Слобідський районний суд міста Харкова 
Провадження № 3/641/791/2026	Справа №: 641/2676/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року        м. Харків\

Суддя Слобідського районного суду міста Харкова Кожихова Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, паспорт серії НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 

В С Т А Н О В И В:
До Слобідського районного суду міста Харкова надійшов для розгляду адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 070339 від 17.03.2026 встановлено, що 17.03.2026 о 13 год 50 хв за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру у відношенні своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його проживання вказаної у матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, хоча йому достаменно було відомо про знаходження справи у провадженні Слобідського районного суду міста Харкова.
Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.
При цьому суд також враховує, що інкриміновані ОСОБА_1 діяння за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 у присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2018 року народження, вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не містить в описі суті вчиненого адміністративного правопорушення дій ОСОБА_1 саме стосовно дитини, як про це зазначено у ч. 2 ст.173-2 КУпАП, тобто, які дії стосовно дитини було ним вчинено, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю саме цієї дитини.
З 19.12.2024 стаття 173-2 КУпАП викладена в новій редакції, відповідно до якої адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого (частина перша).
Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, утворює окремий склад адміністративного правопорушення.
Отже, слід розрізняти випадки коли правопорушення вчинено відносно малолітньої чи неповнолітньої особи від випадків, коли домашнє насильство було вчинено в присутності дитини.
Натомість, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» №3733-IX від 22.05.2024 було внесено зміни до ст.269 КУпАП («Потерпілий»), відповідно до якої, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що особою, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
Тобто, якщо правопорушення вчинено не відносно малолітньої дитини, а тільки у її присутності (за винятком якщо такі діяння були вчинені у формі сексуального насильства в присутності дитини, як це передбачено ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції немає необхідності складати окремий протокол, так як жодних дій по відношенню до дитини вчинено не було.
Як слідує з матеріалів справи, в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 відбулися дій, що мають характер домашнього психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , водночас безпосередньо до дитини жодних дій, що завдали шкоди психічному та фізичному здоров`ю дитини, ОСОБА_1 вчинено не було.
Отже, вчинення домашнього психологічного насильства в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 не може свідчити про наявність складу ще одного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, адміністративне провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.
На підставі викладеного та ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 247,252,280,283,284,285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення ч. 3 за ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Слобідський районний суд міста Харкова.

Суддя 	Г. В. Кожихова