ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 204/7442/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О., 

розглянувши в порядку письмового провпадження у приміщенні Третього апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 02.10.2025 року в адміністративній справі №204/7442/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови, в якій він просив скасувати постанову ЕНА № 5026222 від 20 червня 2025 року якою позивача, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП; провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити; стягнути на користь позивача судові витрати, понесені під час розгляду даного адміністративного позову. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що постановою поліцейського 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Бандури В`ячеслава Васильовича, серії ЕНА № 5026222 від 20 червня 2025 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 20 червня 2025 року о 15:05:47 годині в м. Дніпро на пр. Богдана Хмельницького водій керував транспортним засобом, не пред`явивши посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 ПДР – керування ТЗ особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. Вважає, що постанова серії ЕНА № 5026222 від 20 червня 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. 21 червня 2025 року, у додатку Приват24 позивач ОСОБА_1 отримав повідомлення про штраф за порушення ПДР. Для з`ясування вказаних обставин, звернувся до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, де йому повідомили про те, що 20 червня 2025 року о 15:05:47 годині в м. Дніпро на пр. Богдана Хмельницького ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не пред`явивши посвідчення водія відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 гривень. З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та винесеною протиправно, з порушенням чинного законодавства. Як зазначає позивач, 20 червня 2025 року близько 15 години за перехрестям пр. Богдана Хмельницького та вул. Шинна у м. Дніпро, в напрямку руху 12 Кварталу, він був зупинений екіпажем автомобіля патрульної поліції з тих підстав, що, начебто, не використав сигнал повороту під час переміщення в сусідню смугу руху. На запитання позивача про технічну фіксацію порушення, співробітник патрульної поліції відповів, що такий запис, наче б то є, на його особистому мобільному телефоні. В подальшому позивачу сказали про необхідність надати посвідчення водія та документи на автомобіль, на що у відповідь ОСОБА_1 попросив працівника патрульної поліції пред`явити йому службове посвідчення. З наданим, на вимогу позивача, посвідченням працівника поліції, ОСОБА_1 не мав можливості ознайомитись, а тому заявив, що йому необхідна допомога адвоката. На запитання працівника поліції стосовно пред`явлення позивачем водійського посвідчення, останній повідомив, що надасть документи лише після того, як працівник поліції йому пред`явить службове посвідчення з можливістю ознайомитись з його інформацією. Натомість, працівник поліції повідомив позивача про оформлення матеріалів за відповідною статтею, тому ОСОБА_1 може бути вільним. Позивач, вважаючи, що питання вичерпане, поїхав далі. Зазначає, що жодного протоколу чи постанови щодо порушення ним правил дорожнього руху за не використання сигналів повороту під час переміщення в сусідню смугу руху, що було підставою зупинки, а також за керування транспортним засобом без водійського посвідчення відповідної категорії, при ньому не складалися, за його участі не розглядалися, про винесене рішення не було повідомлено й відповідне рішення (постанову) не було вручено. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 02.10.2025 року в адміністративній справі №204/7442/25 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалам справи встановлено, що 20 червня 2025 року лейтенантом поліції 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Бандурою В`ячеславом Васильовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5026222 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.
Відповідно до вказаної постанови від 20 червня 2025 року серії ЕНА № 5026222, 20 червня 2025 року, о 15.05:47 год., у м. Дніпрі, по пр. Богдана Хмельницького, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, відповідно до п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).
Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Згідно з п. 11 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Поліцейський, відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення
Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, за змістом відзиву на позовну заяву, поданого Департаментом патрульної поліції долучено відеозапис, як доказ скоєного правопорушення.
Разом з цим постанова серії ЕНА № 5026222 від 20 червня 2025 року не містить посилання на пристрій, який застосовувався для відеозйомки, а також відомості про відеофіксацію руху автомобіля, моменту зупинки транспортного засобу та обставин складання самої постанови про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів звертає увагу, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення, оскільки частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд в постановах від 24.01.2019 у справі № 428/2769/17, від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а, та від 19.02.2020 у справі № 524/1284/17.
Разом з цим наявність самої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.
Колегія суддів бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою, яка може бути зацікавленою, підтвердження зазначених у постанові обставин матеріали справи не містять.
Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.
Вказаним обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП., у зв`язку із відсутністю належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії ЕНА № 5026222 від 20 червня 2025 року, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5026222 від 20 червня 2025 року підлягає скасуванню.
Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 08.07.2020 у справі № 177/525/17.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач при зверненні з позовною заявою сплатив судовий збір у сумі 606 грн, при зверненні з апеляційною скаргою – 605,60 грн.
Оскільки Третім апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про стягнення користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції документально підтверджених судових витрат у сумі 1 211,60 грн.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.
Рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 02.10.2025 року в адміністративній справі №204/7442/25 -скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 -задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5026222 від 20 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП- закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1 211,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя А.О. Коршун