Справа № 539/750/26
Провадження № 2/539/1054/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Просіної Я.В., 
за участі секретаря судового засідання Левченко А.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, представник позивача – адвокат Петраков Володимир Анатолійович,
установив:
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Петраков В.А. звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовна заява мотивована тим, що 05 вересня 2014 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклав шлюб зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від шлюбу сторони мають спільних дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які наразі проживають разом із матір`ю ОСОБА_6 . 
Сімейне життя з відповідачкою почало розвалюватись з 2021 року. Через те, що відповідачка не змогла підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові та поваги, так як ці почуття були відсутні. Зараз погляди на життя подружжя є різними, та вони не змогли досягти згоди з багатьох питань, що виникли в процесі шлюбних відносин. На теперішній час сім`ї фактично не існує, шлюб носить формальний характер. Відповідачка з позивачем не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету.
З огляду на повну відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між позивачем та відповідачкою подальше збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з наведеними обставинами позивач не має наміру продовжувати з відповідачкою шлюбні відносини, а так як в даному випадку розірвання шлюбу можливе тільки в судовому порядку, то змушений звернутись до суду з даним позовом.
05 березня 2026 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив позовну заяву задовільнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи заяви представника позивача та відповідача, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21 листопада 2025 року, між позивачем та відповідачкою зареєстровано шлюб 05 вересня 2014 року, місце державної реєстрації – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №285.
Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони мають спільних дітей – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12-13).
Як вбачається із позовної заяви, зараз погляди на життя подружжя є різними, та вони не змогли досягти згоди з багатьох питань, що виникли в процесі шлюбних відносин. На теперішній час сім`ї фактично не існує, шлюб носить формальний характер. Відповідачка з позивачем не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. З огляду на повну відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між позивачем та відповідачкою подальше збереження шлюбу неможливе.
Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка.
Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність до оточуючих, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та їх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.
Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.
Тому, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 665,60 грн, з урахуванням повернутих з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 206, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зареєстрований 05 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №285.
Повернути ОСОБА_1 , з державного бюджету 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп (платіжна інструкція №376 від 24.02.2026 року, платіжна інструкція №323 від 07.11.2025 року), що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Представник позивача: ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса робочого місця: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя          Я.В.Просіна