Справа № 577/5903/25 
Провадження № 2/577/89/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

21 січня 2026 року      м. Конотоп  
Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,
за участі секретаря судового засідання Мукосєєва І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі Сумської області справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 91 651 грн 37 коп, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року в розмірі 91 651 грн 37 коп.
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 16 липня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Z02.21217.004111139, відповідно до умов якого ОСОБА_1 був наданий кредит на споживчі потреби в сумі 53 048 грн 00 коп на строк 48 місяців, із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1,99% річних. Свої зобов`язання за вказаним договором АТ «Ідея Банк» виконало. За умовами кредитного договору відповідач брав на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак свої зобов`язання за договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року ОСОБА_1 не виконав, у зв`язку з чим станом на 25 липня 2023 року за ним утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 91 651 грн 37 коп, яка включала в себе: заборгованість за кредитом в розмірі 41 774 грн 64 коп, заборгованість по процентам в розмірі 2 695 грн 84 коп та заборгованість по платі за обслуговування кредиту в розмірі 47 180 грн 89 коп.
25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» був укладений договір факторингу, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передало ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі й право вимоги за кредитним договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року, який був укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .
Крім того, 26 липня 2023 року між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» був укладений договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» передало ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі й право вимоги за кредитним договором № Z02.21217.004111139, який був укладений 16 липня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .
У добровільному порядку заборгованість за кредитним договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року ОСОБА_1 погашена не була, у зв`язку з чим ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» змушене звернутися з позовом до суду.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження (а.с. 54).
Відповідно до ухвали суду від 03 листопада 2025 року підготовче судове провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду на 12 грудня 2025 року (а.с. 63).
У подальшому судовий розгляд справи був відкладений на 21 січня 2026 року на 09 год. 30 хв. (а.с. 65).
Представник позивача - ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», вказавши, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує (а.с. 71).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 68-70), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 наданий не був. 
Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши надані докази, приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Встановлено, що 16 липня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № Z02.21217.004111139 (а.с. 8-10).
За умовами вказаного договору ОСОБА_1 був наданий кредит на поточні потреби на суму 53 048 грн 00 коп, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності). Кредит був наданий на строк 48 місяців. Визначено, що датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника (п.п.1.1., 1.2. договору). 
За користування кредитом сторони погодили, що позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі 1,99 % від залишку суми кредиту (п. 1.3 договору). 
Банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг 2620 Стартовий ПР, що обслуговується на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п. 1.7 договору).
Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Свої зобов`язання за кредитним договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року АТ «Ідея Банк» виконало. 
Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 48 щомісячних внесках до 16 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.
Згідно п.п. 1.1., 3.1.3 вищевказаного договору ОСОБА_1 брав на себе зобов`язання повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості на вимогу банку у випадках передбачених п. 4.2.3 договору.
Однак взяті на себе за кредитним договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року зобов`язання ОСОБА_1 не виконував (а.с.21).
Станом на 25 липня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» становила 91 651 грн 37 коп та включала в себе: 41 774 грн 64 коп – заборгованість за основним боргом, 2 695 грн 84 коп - заборгованість за процентами, 47 180 грн 89 коп - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с. 21). 
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» був укладений договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передало ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі й право вимоги за кредитним договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року, який був укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 на суму 91 651 грн 37 коп з яких: 41 774 грн 64 коп – заборгованість за основним боргом, 2 695 грн 84 коп - заборгованість за процентами, 47 180 грн 89 коп - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с. 21зв-30). 
Крім того, 26 липня 2023 року між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» був укладений договір факторингу №01.02-38/23, відповідно до якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» передало ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі й право вимоги за кредитним договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року, який був укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 на суму 91 651 грн 37 коп з яких: 41 774 грн 64 коп – заборгованість за основним боргом, 2 695 грн 84 коп - заборгованість за процентами, 47 180 грн 89 коп - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с. 31-38). 
Положенням ч. 2 ст. 516 ЦК України встановлено, що у разі, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, виконання ним свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Проте ОСОБА_1 , в порушення умов кредитного договору № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року, не виконав та не сплатив суму заборгованості за вказаним кредитним договором, ні на рахунок ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», ні на рахунок первісного кредитора АТ «Ідея Банк».
Станом на 01 жовтня 2025 року (на час звернення з позовом до суду) заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року включала в себе: заборгованість за основним боргом в розмірі 41 774 грн 64 коп та заборгованість за процентами в розмірі 2 695 грн 84 коп. 
За таких обставин з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» слід стягнути заборгованість за основним боргом в розмірі 41 774 грн 64 коп та заборгованість за процентами в розмірі 2 695 грн 84 коп, всього 44 470 грн 48 коп.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за комісіями в розмірі 47 180 грн 89 коп, то пунктом 1.10 кредитного договору № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року встановлено, що за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміну та розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. 
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Відповідно до ч.ч. 1-2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування».
Отже, положення укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Беручи до уваги те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення кредитного договору № Z02.21217.004111139, укладеного 16 липня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними, тобто недійсними в силу закону.
За таких обставин у задоволенні вимог ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по платі за обслуговування кредиту в розмірі 47 180 грн 89 коп за кредитним договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року слід відмовити. 
Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позивачем ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» при зверненні до суду через підсистему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп (а.с. 78зв).
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задоволені на 49 %, то, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 186 грн 98 коп (2 422 грн 40 коп х 49 %). 
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2021 року у справі № 922/449/21 та від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.
ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» прохає стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп. 
На підтвердження витрат, понесених позивачем за надання адвокатом Руденко К.В. професійної правничої допомоги суду надані: договір № 02-08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року (а.с. 44зв.-47); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2412 видане на ім`я Руденка К.В. (а.с. 48 зв), акт приймання-передачі наданих послуг № 56 до договору № 02-08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року(а.с. 49), витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 56 до договору № 02-08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року(а.с.49 зв).
Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейський суд з прав людини 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Суд вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правничої допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову.
При цьому суд також враховує, що адвокат не приймав участі в судових засіданнях.
Таким чином, суд приходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп. Саме така сума, на думку суду, відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.
Керуючись ст. ст. 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 536, 546, 549, 599, 612, 625,626, 628, 629, 634? 639, 1054, 1056-1 1077 ЦК України, Законом України «Про захист прав сподивачів», Законом України «Про споживче кредитування» ст. ст.ст. 12, 77-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за кредитним договором № Z02.21217.004111139 від 16 липня 2018 року, яка включає в себе: заборгованість за основним боргом в розмірі 41 774 грн 64 коп (сорок одна тисяча грн сімсот сімдесят чотири грн 64 коп) та заборгованість за процентами в розмірі 2 695 грн 84 коп (дві тисячі шістсот дев`яносто п`ять грн 84 коп), всього 44 470 грн 48 коп (сорок чотири тисячі чотириста сімдесят грн 48 коп).
В іншій частині у задоволенні позовних вимог, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 186 грн 98 коп (одна тисяча сто вісімдесят шість грн 98 коп) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн 00 коп (три тисячі грн 00 коп), всього 4 186 грн 98 коп (чотири тисячі сто вісімдесят шість грн 98 коп). 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо повне заочне рішення суду не було вручене відповідачу у день його проголошення, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», код ЄДРПОУ 41915308, юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .   

Суддя Ярмак О.  М.