ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/562/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №704/1151/25 Категорія: 304090000 	Москаленко І.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді  	Новіков О. М., Сіренко Ю. В.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Попова В. Г. на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.10.2025 (повний текст складено 17.10.2025, суддя в суді першої інстанції Москаленко І. В.) у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у серпні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 32 024 грн та судові витрати, мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги до позичальника за укладеними з первісними кредиторами договорами факторингу на суму, заявлену до стягнення у даній справі.
Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.10.2025 позов у справі задоволено з посиланням на те, що позичальник не виконав свої договірні зобов`язання щодо повернення кредитору отриманих у кредит коштів та сплати погоджених у договорі відсотків, що свідчить про необхідність стягнення відповідної суми заборгованості. 
Представник відповідача адвокат Попов В. Г. подав на вказане рішення суду 15.01.2026 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відхилити позовні вимоги у справі.
В обґрунтування вказано на те, що суд першої інстанції не перевірив наявність належного повідомлення Відповідача про справу. У матеріалах справи наявний доказ направлення Позивачем копії позовної заяви з додатками на адресу Відповідача листом з трекінговим номером 0505350219271, проте внаслідок перевірки вручення цього листа на сайті ДП Укрпошта https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html , цей лист був повернутий одержувачу 27.08.2025, тобто ще до відкриття провадження у справі.
У матеріалах справи наявний доказ - копія платіжного доручення №37456738 від 12.01.2021 на суму 8000 гривень, згідно якого платником зазначено ТОВ «Мілоан», банк платника ТОВ ФК «Елаєнс» отримувачем коштів зазначено ОСОБА_1 , проте на платіжному документі відсутня відмітка надавача платіжних послуг про проведення цієї операції, що є необхідним реквізитом та підтверджує факт здійснення платежу за цим документом
У той же час, згідно матеріалів справи, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 01.09.2025, з АТ КБ "Приватбанк" надійшла письмова інформація, зі змісту якої вбачається, що на ім`я Відповідача, в банку емітована карта № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ), на яку здійснено переказ 12-01-2021 на суму 8 000,00 грн., інформація про платника відсутня, як і відсутнє посилання на платіжний документ згідно якого було зараховано цей платіж (зокрема на документ на який посилається позивач).
Строк кредитування за договором про споживчий кредит №3047870 від 12.01.2021 становив 30 днів з 12.01.2021 до 11.02.2021. У той же час, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом, зміну дати повернення всієї суми кредиту та у зв`язку з цим сплачував комісії, визначені п. 2.2.1 договору, матеріали справи не містять. Таким чином, відсотки відповідно до умов договору про споживчий кредит мають нараховуватись за період з 12.01.2021 до 11.02.2021. Так згідно умов Договору та відомостей про щоденні нарахування та погашення відповідно мають становити 24 гривні.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити як безпідставну, рішення суду першої інстанції – залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.
Відповідачем ОСОБА_1 подано відповідь на вказаний відзив, в якому він наполягає на доводах, викладених ним в апеляційній скарзі та просить суд її задовольнити з вказаних у ній підстав.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 32 024 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 12.01.2021 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір № 3047870 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту згідно договору становить 8000 грн. Строк кредитування 30 днів. Термін повернення кредиту 11.02.2021.
Згідно п. 2.3.1.1 Договору пролонгація на пільгових умовах, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що, кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послут) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua., і є невід?ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Відповідно до п.2.3.1.2. Договору, пролонгація на стандартних (базових) умовах, позичальник може збільшити строк кредитування на 3 (три) дні шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (в урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження зді1снюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. (а.с.18-21)
Даний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором – Z69247 (а.с. 16).
Відповідно до копії платіжної інструкції від 12.01.2021 на картковий рахунок № НОМЕР_3 було зараховано кошти в сумі 8000 грн. В пункті призначення платежу, зазначено «кошти згідно договору 3047870» (а.с.24).
Згідно витребуваної судом інформації з АТ КБ «ПриватБанк» - виписки по банківському рахунку вбачається, що 12.01.2021 на банківську платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 було зараховано кошти в сумі 8 000 грн (а.с.66).
Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 3047870 від 12.01.2021, за період з 13.01.2021 по 12.04.2021 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 32024 грн, що складається з: 8 000 грн за основною сумую боргу, 24024 грн за відсотками (а.с.25).
23.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 67-МЛ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Мілоан» і боржниками (а.с.26-30).
Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заміняє ТОВ «Мілоан» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Мілоан» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №67-МЛ від 23.04.2021 ТОВ «ФК Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 32024 грн (а.с. 31).
Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів за кредитним договором не виконав у зв`язку з чим позивач, як новий кредитор, звернувся до суду з позовом у цій справі про стягнення боргу, що складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, погодженої договором.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кошти за кредитним договором та не повернув їх у визначені строки, сплативши погоджені сторонами відсотки по кредиту, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу.
Таким чином відповідні позовні вимоги підлягають до задоволення.
При цьому доказів виконання наявних грошових зобов`язань ні перед позивачем у справі ні перед попередніми кредиторами відповідачем суду не надано. Також скаржником обґрунтованість нарахування заборгованості як по тілу кредиту (позики) так і по відсоткам у аспекті правильності математичних розрахунків та підстав їх проведення під сумнів не ставиться.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Так апеляційний суд не погоджується з аргументами скаржника про те, що суд першої інстанції не здійснив належне повідомлення Відповідача про справу, оскільки на а.с.61 наявний конверт з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» із ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження та позовною заявою з додатками, який направлявся на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, яку суд отримав на запит, що підтверджено а.с.50.
Отже за приписами п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, якою передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, відповідачу місцевим судом було належним чином доведено до відома про судовий розгляд справи.
Апеляційний суд не погоджується також з посиланнями скаржника щодо не підтвердження належними доказами факту отримання позичальником кредитних коштів, адже на а.с.66 наявне підтвердження АТ «Приватбанк» про зарахування у день укладення кредитного договору 12.01.2021 на банківську картку відповідача коштів у сумі 8000 грн, тобто рівній визначеній у договорі як тіло кредиту.
При цьому відсутність інформації про платника у вказаному листі банку, на що звертає увагу скаржник, враховуючи вищенаведені обставини щодо розміру та дати проведення платежу, які відповідають даним кредитного договору, у апеляційного суду не викликає сумнівів стосовно оцінки зарахування вказаних коштів саме як суми кредиту за договором від 12.01.2021 для позичальника ОСОБА_1 .
Апеляційний суд оцінює критично посилання скаржника на те, що відсотки по кредиту нараховано поза строком кредитування, який за договором про споживчий кредит №3047870 від 12.01.2021 становив 30 днів з 12.01.2021 до 11.02.2021, оскільки за положеннями п.2.3.1.2 кредитного договору позичальник збільшує строк кредитування на три дні шляхом продовження користування кредитним коштами після завершення строку кредитування. Таке продовження строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. 
Інші апеляційні доводи представника відповідача стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом першої інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції. 
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.10.2025 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника відповідача – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу – відхилити.
Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 17.10.2025 у даній цивільній справі – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи відповідачу не відшкодовувати.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 04.03. 2026.

Суддя-доповідач   

Судді