Справа № 283/3038/25
Провадження №2/283/303/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
26 лютого 2026 року м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., за участю представника позивача - адвоката Майданика А.О. (в режимі ВКЗ), розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» про розірвання договору оренди землі,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
26.11.2025 представник позивача звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до відповідача про розірвання договору оренди землі, в обґрунтування якої зазначив, що позивач є власником земельної ділянки площею 3,68 га, кадастровий номер 1823481200:07:000:0063, яка розташована на території Малинської територіальної громади Коростенського району Житомирської області.
05.03.2013 між позивачем та ТОВ «Агрофірма Зелена Хвиля» (код ЄДРПОУ – 34082678) було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1823481200:07:000:0063 площею 3,68 га. 01.08.2017 між позивачем, ТОВ «Агрофірма Зелена Хвиля» та ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» (код ЄДРПОУ – 41102844) було укладено тристоронню додаткову угоду до договору оренди землі від 05.03.2013, відповідно до п.1 якої зі згоди Орендодавця ( ОСОБА_1 ), Орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зелена Хвиля») передає, а Новий орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП «Полісся») приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в договорі оренди. Пунктом 4.2 додаткової угоди було внесено зміни в пункт 8 договору, згідно з яким змінено строк, на який укладено договір - 10 років з моменту підписання додаткової угоди до договору. Пунктом 4.3 додаткової угоди було внесено зміни в пункт 9 Договору, який викладено в наступній редакції: «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2493 гривні 02 копійки за рік оренди». 01.01.2019 між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 05.03.2013, п. 4.3 якої внесено зміни в пункт 9 договору, який викладено в наступні редакції: «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 12 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2991 гривня 63 копійки за рік оренди». 
На даний час відповідачем не виплачено орендну плату за договором за 2023-2024 роки, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела /суми нарахованого доходу (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.11.2025, в яких відсутня інформація про отримання позивачем доходу від оренди землі.
Представник просить розірвати договір та стягнути з відповідача судові витрати.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 27.11.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
08.12.2025 надійшов відзив на позов.
10.12.2025 надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 16.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 26.02.2026.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Позиція позивача
Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Позиція відповідача
У відзиві представник зазначив, що затримка виплати орендної плати пов`язана із випадком та непереборною силою – актом збройної агресії щодо України. Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за це, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата опублікувала на своєму офіційному сайті лист щодо військової агресії рф проти України як форс-мажорну обставину. ТПП підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору. Інакше кажучи, орендар і надалі повинен сплачувати орендну плату, але якщо через форс-мажорні обставини він порушить строк сплати орендної плати, він не може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої договором оренди чи законом. Відповідно, ч. 6 ст. 762 ЦК України визначає, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. На підставі вказаного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
Встановлені судом обставини
Згідно з державним актом серії ЯБ №556543, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,68 га, кадастровий номер 1823481200:07:000:0063, на території Будо-Вороб`ївської сільської ради (нині – Малинська територіальна громада) (а.с.16).
05.03.2013 між позивачем та ТОВ «Агрофірма Зелена Хвиля» (код ЄДРПОУ – 34082678) було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1823481200:07:000:0063 площею 3,68 га ( а.с.17-21).
01.08.2017 між позивачем, ТОВ «Агрофірма Зелена Хвиля» та ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» (код ЄДРПОУ – 41102844) було укладено тристоронню додаткову угоду до договору оренди землі від 05.03.2013, відповідно до п.1 якої зі згоди Орендодавця ( ОСОБА_1 ), Орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Зелена Хвиля») передає, а Новий орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП «Полісся») приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в договорі оренди. Пунктом 4.2 додаткової угоди від 01.08.2017 внесено зміни в пункт 8 договору оренди від 05.03.2013, згідно з яким змінено строк, на який укладено договір - 10 років з моменту підписання додаткової угоди. Пунктом 4.3 додаткової угоди було внесено зміни в пункт 9 договору оренди від 05.03.2013, який викладено в наступній редакції: «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2493 гривні 02 копійки за рік оренди» (а.с. 23).
01.01.2019 між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 05.03.2013, п. 4.3 якої внесено зміни в пункт 9 договору оренди від 05.03.2013, який викладено в наступні редакції: «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 12 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2991 гривня 63 копійки за рік оренди» (а.с. 24).
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела /суми нарахованого доходу (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.11.2025 орендна плата за 2023-2024 роки позивачу не виплачена (а.с. 25-26).
Відповідно до довідки ТОВ «ВП «Полісся» №01/12-1 від 01.12.2025, заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі становить: 2021 рік – 2408, 26 грн, 2023 рік – 2278,32 грн (з урахуванням утриманих податків); за 2024 рік орендна плата не нараховувалась (а.с. 46).
Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом
Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо розірвання договору оренди землі.
При вирішенні спору суд керуються нормами ЦК України, ЗК України та Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».
Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п. 1 ч.1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Так, підставою для подання позову є систематичне порушення відповідачем істотних умов договору оренди в частині сплати орендної плати.
У постанові ОП КЦС ВС від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до п.9 договору оренди від 05.03.2013, в редакції додаткової угоди від 01.01.2019, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 12 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2991 гривня 63 копійки за рік оренди. Згідно з п. 11 договору, орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року.
Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, інформація про доходи позивача, одержані як орендну плату від ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» за 2023-2024 роки відсутня.
Також, згідно з довідкою ТОВ «Виробниче підприємство «Полісся» №01/12-1 від 01.12.2025, заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі становить: 2021 рік – 2408, 26 грн, 2023 рік – 2278,32 грн (з урахуванням утриманих податків); за 2024 рік орендна плата не нараховувалась взагалі.
Таким чином ТОВ «ВП «Полісся» не заперечує того факту, що впродовж 2021, 2023-2024 років позивач не отримував орендну плату.
Щодо доводів представника відповідача про існування форс-мажорних обставин у зв`язку із запровадженням воєнного стану, суд зауважує на наступне.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
У пункті 1 частини 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.
Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина 2 статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).
Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».
Лист ТПП України від 28 лютого 2022 року, на який посилається представник відповідача, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Відповідач має довести не тільки існування форс-мажорних обставин, а також їх прямий вплив на можливість виконання покладеного на таку сторону зобов`язання, оскільки виплата орендної плати – це обов`язок орендаря. Відповідачем таких доказів до суду не надано.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1211,2 грн.
Керуючись ст. ст. 77- 81, 83, 89, 95, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся» про розірвання договору оренди землі - задовольнити.
Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,68 га, кадастровий номер 1823481200:07:000:0063, укладений 05.03.2013 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся»», код ЄДРПОУ 41102844.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся»», код ЄДРПОУ 41102844, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Полісся»», код ЄДРПОУ 41102844, юридична адреса: 11101, Житомирська область, Коростенський район, с. Радчиці, вул. Шевченка, 39. 

Суддя	  	В.  М.  Хомич