Справа № 212/14226/25 
2/212/1636/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2026 року м. Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого - судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, третя особа Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)
встановив:
У грудні 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сидоренко Ігор Олександрович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, третя особа Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Позов обґрунтований тим, що відповідач ОСОБА_3 є сином позивача ОСОБА_1 02 вересня 2017 року між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений шлюб. Позивач вважає, що шлюб між відповідачами має фіктивний характер, оскільки вони були друзями із дитинства, шлюбних відносин між ними ніколи не було, спільно не проживали та не мали бюджету, спільне господарство не вели. Між відповідачами була домовленість про розірвання шлюбу вразі виникнення наміру укласти інший шлюб. Відповідач ОСОБА_3 19.07.2023 зник безвісті під час участі в бойових діях по забезпеченню здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі збройної агресії рф, в населеному пункті Лиман Перший Харківської області. Позивач стверджує, що подальше існування фіктивного шлюбу, укладеного відповідачами, порушує права позивача як спадкоємця відповідача ОСОБА_3 . У зв`язку із викладеним, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом та просить визнати недійсним шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.09.2017 у Центрально-Міському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №140. 
Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 
На підставі ухвали суду від 08 січня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити у порядку загального позовного провадження, відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. 
23 січня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Бориславського В.А. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти його задоволення.
Ухвалою суду від 16 березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. 
Представник позивача подав до суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бориславський В.А. у відзиві просив розглядати справу у його відсутність та у відсутність відповідача ОСОБА_2 .
Відповідач ОСОБА_3 повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення тексту оголошення в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду учасників судового процесу, місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідомо» Покровського районного суду міста Кривого Рогу.
Представник третьої особи у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань до суду не подав.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є рідним батьком відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 23 квітня 2025 року (видане повторно) (а.с.13).
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрував шлюб 21 березня 1992 року із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 (видане повторно) (а.с.12). 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрували шлюб 02 вересня 2017 року, про що складений відповідний актовий запис Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №722 від 02.09.2017, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 (а.с.9).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_6 08.04.2022 року, командир штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти штурмового батальйону військової частини НОМЕР_4 , 19.07.2023 під час участі в бойових діях по забезпечені здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі збройної агресії російської федерації, в н.п. Лиман Перший Харківської області, зник безвісті, що вбачається із сповіщення начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 адресованого матері ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , а також Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №20250521-4813 від 21.05.2025 (а.с.11, 17).
Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ст.37 Сімейного кодексу України шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою - третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду.
Стаття 38 Сімейного кодексу України регламентує, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених ст.ст.22,24-26 цього Кодексу.
Статтею 22 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу.
Статтею 23 Сімейного кодексу України визначено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.
Згідно статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.
Відповідно до ст.39 СК України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Недійсним є шлюб, зареєстрований між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою. Недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка визнана недієздатною. За заявою особи орган державної реєстрації припиняє (визнає недійсною) дію актового запису про шлюб, зареєстрований з особами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті. Якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення попереднього шлюбу до припинення (визнання недійсною) дії актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу. Дія актового запису про шлюб припиняється (визнається недійсною) незалежно від смерті осіб, з якими було зареєстровано шлюб (частини перша - третя цієї статті), а також від розірвання цього шлюбу.
Статтею 40 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.
Статтею 41СК України встановлено, що шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною з порушенням вимог, встановлених частиною п`ятою статті 26 цього Кодексу; між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею; з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків; з особою, яка не досягла шлюбного віку і якій не було надано права на шлюб.
Ініціюючи, як підставу для визнання укладеного шлюбу недійсним позивач посилається на домовленість між відповідачами до укладення фіктивного шлюбу, відсутність шлюбних відносин між відповідачами після реєстрації шлюбу, а також на те, що відповідачі не вели спільне господарство та не мали спільний бюджет.
При цьому таке посилання позивача не підтверджені жодним достатнім, належним та допустимим доказом.
Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що з моменту реєстрації шлюбу та до моменту звернення позивача до суду з позовом минуло понад 8 років, а також до моменту отримання сповіщення про зникнення безвісті сина позивача - відповідача ОСОБА_3 понад 5 років , при цьому ні відповідач ОСОБА_3 , ні відповідач ОСОБА_2 не порушували питання щодо розірвання шлюбу, а тим паче щодо визнання шлюбу недійсним. 
Отже, позивач не навів переконливих доказів того, що подальше перебування відповідачів у зареєстрованому шлюбі порушує його права та інтереси.
Також, позивачем не надано доказів про відсутність спільного проживання відповідачів, ведення ними спільного господарства після реєстрації шлюбу. 
Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Так, суд не бере до уваги визнання відповідачем позову, оскільки під час судового розгляду позивачем не доведений належними, достатніми та допустимими доказами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідомо не мали наміру створити сім`ю на момент укладення шлюбу. 
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23,29,37-41 Сімейного кодексу України, ст.ст. , 11, 12, 13, 43, 81, 82, 141, 178, 263-265, 268, 273, 279,280 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, третя особа Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ЄДРПОУ33355984, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд.45.
Повний текст рішення суду складений та підписаний 13 квітня 2026 року. 

Суддя:        О.  Н.  Борис