ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 р.	Справа № 591/467/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Сидорчук О.М., м. Шостка, повний текст складено 07.08.25 у справі № 591/467/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту патрульної поліції 
про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі також – відповідач), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3823145 від 09 січня 2025 року про застосування до ОСОБА_1 штрафу у розмірі 680 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 серпня 2025 року позов задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3823145, що прийнята 09 січня 2025 року інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Сумській області Жибиком Романом Олексійовичем, про застосування до ОСОБА_1 штрафу у розмірі 680 гривень та закрито справу про адміністративне правопорушення.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, а також судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що зупинка автомобіля позивача працівниками поліції відбулася через порушення позивачем вимог ПДР; порушення приписів п. 17.1 ПДР підтверджене відеозаписами, наданими до матеріалів справи; притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснене з дотриманням вимог КУпАП. Звертає увагу, що відсутність у Департаменті інфраструктури Сумської міської ради окремої схеми організації дорожнього руху по площі Покровській в м. Суми не спростовує чинності наданого робочого проекту капітального ремонту об`єкту благоустрою зупинки громадського транспорту № 186 «Покровська площа» по Покровській площі в м. Суми, оскільки вона є законним результатом проектно-будівельної документації та лягла в основу зміни організації руху й встановлення відповідних дорожніх знаків. Не погоджується з сумою витрат на правову допомогу, стягнутою судом першої інстанції на користь позивача, у розмірі 5000,00 грн.
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу, поданому на електронну адресу суду 30 березня 2026 року, представник позивача просить прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції (відеоконференції поза межами приміщення суду).
Відповідно до ч. 2 ст. 195 КАС України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.
З огляду на порушення строків подання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду клопотання представника позивача задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3823145 від 09.01.2025, водій – ОСОБА_1 , 09.01.2025 близько 13 год. 41 хв., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN ID 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з дворової території за адресою: м. Суми, площа Покровська, 2, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.10.3 «Виїзд на дорогу зі смугою для маршрутних транспортних засобів», здійснив рух на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306.
Зазначеною постановою за порушення вимог п. 17.1 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. До постанови додаються: відеозапис, пояснення /а.с.84/.
Скориставшись правом на оскарження постанови серії ЕНА № 3823145 від 09.01.2025 в судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі також – ПДР).
Згідно з п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 17.1. ПДР встановлено, що на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За приписами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як указаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395.
За приписами п. 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.
Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як установлено судом, спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена за висновками поліцейського про порушення позивачем вимог п. 17.1 ПДР та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Спірною постановою позивача притягнуто до відповідальності, так як він, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN ID 4, державний номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з дворової території за адресою: м. Суми, площа Покровська, 2, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.10.3 «Виїзд на дорогу зі смугою для маршрутних транспортних засобів», здійснив рух на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху.
За матеріалами справи оскаржувана постанова оформлена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, та містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу із зазначенням порядку його сплати, правових наслідків невиконання адміністративного стягнення та порядку його оскарження, прав особи яка притягується до адміністративної відповідальності, а також із зазначеннями доказів, що підтверджують вчинення позивачем правопорушення – відеозапису та пояснень.
Представником відповідача під час розгляду справи надані до матеріалів справи відеозаписи IMG_2956, IMG_2957 цифрової нагрудної відеокамери MotorolaSolutions моделі VideoBadge VB-400 VB-440-64-KF-N № 470807 та № 471977, проте фіксації факту правопорушення вказані докази не містять.
Так, на відеозаписах не зафіксовано наявність як дорожнього знаку 5.10.3, так і знаку 5.11, який позначає смугу руху для маршрутних транспортних засобів.
У відео зафіксовано, що дорожня розмітка має суцільну смугу руху, що позначається, як розмітка 1.1 та, яку заборонено перетинати відповідно до Правил дорожнього руху.
Надана відповідачем копія схеми організації дорожнього руху по площі Покровській в м. Суми, не є таким документом, оскільки за змістом представленої копії – це робочий проект капітального ремонту об`єкту благоустрою – Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.03.2025 4 зупинки громадського транспорту №186 «Покровська площа» по Покровській площі в м. Суми, що виконаний Фізичною особо-підприємцем ОСОБА_2 , а не схемою дорожнього руху, що розроблена та погоджена у встановленому законом порядку. В свою чергу, позивачем надано копію листа Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради від 21.01.2025, яким повідомлено представника позивача про те, що проект організації дорожнього руху по площі Покровській в м. Суми, зокрема, в районі будинку №2 (виїзд з частини двору) – не розроблявся та не погоджувався.
Отже, як підтверджується матеріалами справи, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.
Колегія суддів звертає увагу, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Отже, оскільки наявними в матеріалах справи не підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем, поставленого йому у вину проступку та порушень правил дорожнього руху, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3823145 від 09.01.2025 є незаконною, необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Щодо того, що відповідач не погоджується із сумою витрат на правову допомогу, стягнутою судом першої інстанції на користь позивача, у розмірі 5000,00 грн, то колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції оскаржуваним рішенням не визначено суму витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачу, а отже відповідні доводи Департаменту патрульної поліції є необґрунтованими.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням приписів статті 139 КАС України зміна розподілу судових витрат зі сплати судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.08.2025 у справі № 591/467/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова