Справа № 569/3730/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
06 квітня 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП ___________, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 585005 від 06.02.2026, 06.02.2026 о 20 год. 26 хв., в м. Рівне на перехресті вулиць Чорновола – Басівкутська – М. Карнаухова, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (поведінка, що невідповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови та сповільненість мови). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Аlkotest drager 6810 та проходження такого огляду в медичному закладі відмовилась, а саме протягом двох годин вчиняла дії по ухиленню від проходження огляду на визначення стану алкотольного сп`яніння. Велась безперервна відео-фіксація на нагрудний відеореєстратор №467733, чим порушила п.2.5. ПДР. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 просила суд закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з підстав, викладених у її письмових поясненнях.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою в становлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі по тексту Інструкція), затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Так, згідно п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу І Інструкції).
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
З наведеного слідує, що огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є невід`ємною складовою освідування водія і поліцейський зобов`язаний запропонувати йому пройти такий медичний огляд, а в разі незгоди зафіксувати відмову. Разом з цим, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.
У направленні, форма якого визначена у додатку №1 до Інструкції, має бути зазначений конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, точний час видачі направлення та інше.
І лише у випадку, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.
При цьому, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною і очевидною. Доказами такої відмови можуть бути письмові пояснення двох свідків огляду або її відеофіксація.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у якості доказів долучено: протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1№ 585005 від 06.02.2026, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06.02.2026, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.02.2026, компакт-диск з відеозаписом складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Суд критично оцінює фактичні дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1№ 585005 від 06.02.2026, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи, іншим дослідженим судом доказам та не узгоджуються з ними.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції.
Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції зупинений транспортний засіб «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 за порушення вимог дорожніх знаків, в ході спілкування працівник поліції прокоментував «Не місцева напевно. Ну бачим «АС» номера та й думаєм, зазвичай не місцеві». 
Так, після зупинки автомобіля ОСОБА_1 , на відеозаписі зафіксована розмова:
-20:27:16 « ОСОБА_2 алкогольні напої не вживали?»;
-20:28:59 – відповідь «Ні»;
-20:29:01 – поліцейський: «Огляд пройдете на місці за допомогою Alkotest Drager, на місці не хочете?».
Відеозапис під назвою «clip-0»:
-20:29:21 – поліцейський: «Вам пропоную зараз пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alkotest Drager, на місці Ви собі продули та якщо все добре, то поїхали, якщо ні то будемо складати (речення не закінчив)»;
-20:29:33 – ОСОБА_1 відповіла, що не довіряє вказаному приладу;
-20:29:35 – поліцейський: «Не довіряєте? Добре, тоді якщо не хочете на місці, Вам пропоную так само пройти такий огляд в медичному закладі?»;
-20:29:42 – ОСОБА_1 : «Добре»;
-20:29:42 – поліцейський: «На Дубенській 64 в кабінеті освідування водіїв»;
-20:29:43 – ОСОБА_1 : « ОСОБА_3 , добре»;
-20:32:10 – поліцейський повторно запитав: «Ну Ви вживали щось чи нє?»;
-20:32:12 – ОСОБА_1 : «Ні»;
-20:32:13 – поліцейський повторно запропонував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу;
-20:32:16 – ОСОБА_1 : «Я не буду в щось дуть. Якщо хочете ми поїдемо, питань не має. Просто Ви думали, що моя машина на інших номерах і Ви вирішили мене спинить то будь-ласка».
В подальшому, на повторне запитання працівника поліції о 21:25:00 (відеозапис під назвою clip-3): «В медичному закладі пройдете?», ОСОБА_1 відповіла о 21:25:01 – «Так, звичайно».
З наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається упереджене ставлення працівників поліції до особи ОСОБА_1 , адже поліцейським було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння без попереднього виявлення та озвучення водію відповідних ознак.
У подальшому, працівник поліції, без попереднього виявлення та озвучення водію ознак алкогольного сп`яніння та попередження про здійснення відеофіксації розмови, поставив ОСОБА_1 провокаційне запитання «чи вживала вона алкогольні напої?», чим спонукав її свідчити проти себе, що є порушенням презумпції невинуватості.
При цьому, з наявного у матеріалах справи відеозапису суд не вбачає наявність правових підстав у працівників поліції вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_1 , оскільки з відеозапису не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у особи, адже ОСОБА_1 поводила себе адекватно та на всі запитання відповідала чітко.
Крім того, вказаний відеозапис не містить явної та очевидної відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що надавало б працівникам поліції право для кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За правилами ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
У фабулі протоколу зазначено, що ОСОБА_1 протягом двох годин вчиняла дії по ухиленню від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Таке формулювання належним чином не розкриває суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.
Натомість з відеозапису прослідковується навмисне затягування саме працівниками поліції 2-х годинного терміну, в межах якого особа повинна пройти медичний огляд на стан сп`яніння.
Так, на відеозаписі зафіксовано:
-21:53:16 поліцейський зазначив, що: «Ви на місці відмовились, доставили Вас в медичний заклад. В подальшому вже лікар приймає рішення як Вас оглядать чи є підстава для того щоб брать якесь біологічне середовище, я не знаю тут вже лікар у руля» (відеозапис «clip-5»);
-21:57:08 – ОСОБА_1 вказує на те, що нібито хтось тягне час, звертає увагу на тому, що працівники поліції зупинили її адвоката, що працівник поліції не заперечував та вказав о 21:58:23 – «Бо в нього транзитні номерні знаки незареєстровані в установленому законом порядку» (відеозапис «clip-6»);
-перебуваючи в медичному закладі о 22:02:23 на запитання лікаря: «Вживали алкоголь?», ОСОБА_1 о 22:02:24 відповіла: «Ні»;
-22:03:18 лікар розпочала проводити візуальний огляд ОСОБА_1 ;
Суд зазначає, що з 22:11:14 (відеозапис «clip-7») по 22:20:13 відбувається розмова у медичному закладі з лікарем, юристом, адвокатом, працівниками поліції, з яких вбачається наявна зацікавленість працівників поліції в затягуванні 2-х годинного терміну, в межах якого особа повинна пройти медичний огляд на стан сп`яніння.
З наданого акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06.02.2026 вбачається, що ОСОБА_1 направлена на огляд 06.02.2026 о 22 год 46 хв, дата і час забору зразка відбирався 06.02.2026 о 22 год 55 хв, точний час огляду 06.02.2026 о 23 год 00 хв, при якому встановлено рухова сфера встановлена в повному обсязі, хода стійка.
З наданого висновку КП «РОЦПЗН» РОР від 06.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 пройшла дослідження на предмет наявності сп`яніння, ознак сп`яніння не виявлено.
При цьому, суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 585005 відносно ОСОБА_1 , поліцейським Черевач О.В. складений 06.02.2026 о 22 год 57 хв, а забір зразка у ОСОБА_1 на предмет наявності сп`яніння, відбирався 06.02.2026 о 22 год 55 хв.
Тобто, поліцейський, не дочекавшись результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 склав протокол за відмову від проходження огляду в медичному закладі, а саме протягом двох годин вчиняла дії по ухиленню від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
На переконання суду, поведінка ОСОБА_1 не свідчила про очевидну відмову чи свідоме, умисне ухилення від огляду на стан сп`яніння.
З огляду на те, що ОСОБА_1 не озвучувала відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а матеріали справи «поза розумним сумнівом» не свідчать про свідоме та умисне вчинення нею дій, які були кваліфіковані працівником поліції як ухилення від огляду, суд приходить до висновку, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).
З огляду на те, що встановлений законом порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння дотриманий не був, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
За таких обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та закриває провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду
Рівненської області Святослав РОГОЗІН