Ярмолинецький районний суд Хмельницької області 

Справа № 689/182/26 
2-а/689/12/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В., 
за участю: секретаря судового засідання – Лебеденко О.М.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Худняка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В позові зазначив, що постановою інспектора поліції Літвінчука М.С. від 25 січня 2026 року її визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. Зазначила, що інспектором в постанові неправильно вказано про ніби то порушення нею вимог п. 9 ПДР, а фактично інспектором поліції ставиться питання про порушення нею вимог п. 19.2. ПДР України. Ствердила, що вона відразу з моменту наближення зустрічного транспортного засобу (службового автомобіля працівників поліції) перемкнула дальнє світло фар на ближнє, що не створило перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху. Також вказала, що у постанові серії ЕНА № 6561901 від 25 січня 2026 року не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме: несвоєчасного перемикання з дальнього світла фар на ближнє. Просила суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення.
Представник відповідача подав до суду відзив на позов. У відзиві зазначив, що працівник поліції правомірно виніс постанову за порушення позивачем підп. в) п. 9.1. Правил дорожнього руху України, а саме: попереджувальними сигналами є перемикання світла фар. ГУНП заперечує проти скасування постанови серії ЕНА № 6561901 від 25 січня 2026 року та накладення на позивача штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки вважає, що постанова винесена суб`єктом владних повноважень (інспектором ВнП № 3 ХРУП Літвінчуком М.С.) з дотриманням вимог КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію». Так, позивачка порушила вимоги ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: порушила правила користування зовнішніми освітлювальними приладами, тобто 25 січня 2026 року приблизно о 00 год. 43 хв., керуючи транспортним засобом BMW 3181 д.н.з. НОМЕР_1 в селищі Ярмолинці по вулиці Хмельницькій, 3, вчасно не перемкнула з дальнього на ближнє світло фар, чим порушила п. 9 ПДР. 
Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 2 березня 2026 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення замінено первісного відповідача, Департамент патрульної поліції Національної поліції України на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (а.с. 24-25).
В судовому засіданні представник позивача просив задоволити позов. Суду повідомив, що постанова працівника поліції є незаконна та необґрунтована. Поліцейський здійснив неправильну кваліфікацію, а саме: замість п. 19.2. ПДР України зазначив порушення п. 9 ПДР України. Крім цього, постанова не містить належних і допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем вимог п. 19.2. ПДР України.
Позивач в судовому засіданні підтримала свій позов. Суду пояснила, що 25 січня 2026 року о 00 год. 34 хв. вона Правил дорожнього руху України не порушувала. Так, вона керувала транспортним засобом та рухалась із увімкненим дальнім світлом фар. Водночас, коли помітила зустрічний транспортний засіб, то відразу перемкнула з дальнього на ближнє світло. На місці зупинки транспортного засобу працівники поліції не надали їй докази вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Свідок ОСОБА_2 суду показала, що 25 січня 2026 року вона разом із ОСОБА_1 їхали в автомобілі в селищі Ярмолинці, за кермом перебувала її подруга ОСОБА_3 . Оскільки була темна пора доби, то рухались вони із увімкненим дальнім світлом фар. Коли водій побачила зустрічний транспортний засіб, то відразу ввімкнула ближнє світло.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 41).
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити.
Із ксерокопії оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, що винесена інспектором відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Літвінчуком Миколою Станіславовичем 25 січня 2026 року серія ЕНА № 6561901 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., за те, що вона 25 січня 2026 року о 00 год. 34 хв. в селищі Ярмолинці по вулиці Хмельницькій, 3, керувала транспортним засобом, порушила правила користування зовнішніми світловими приладами, а саме: вчасно не перемкнула з дальнього на ближнє світло фар, чим порушила п. 9 ПДР України. Ця обставина підтверджується копією постанови (а.с. 6).
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. А згідно припису ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно із п. 19.2. ПДР України дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку. Світло необхідно перемикати і на більшій відстані, якщо водій зустрічного транспортного засобу періодичними перемиканнями світла фар покаже потребу в цьому.
Так, представником відповідача не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем вимог п. 19.2. ПДР України, а саме: несвоєчасне перемикання з дальнього на ближнє світло фар.
В судовому засіданні позивачка та свідок ОСОБА_2 пояснили, що водій (позивачка ОСОБА_1 ). відразу, як помітила світло фар зустрічного транспортного засобу (автомобіль працівників поліції), перемкнула дальнє світло фар на ближнє.
Ретельно переглянувши відеозапис із нагрудної камери поліцейського, судом не встановлено жодних даних, які б свідчили про порушення позивачкою вимог п. 19.2. ПДР України, а, отже, і ч. 2 ст. 122 КУпАП. Не надано суду доказів того, що позивачка в порушення вимог п. 19.2. ПДР України не перемкнула дальнє світло на ближнє не менш як за 250 метрів до зустрічного транспортного засобу, а також не наведено жодних доказів, які б категорично свідчили про можливість засліплення нею інших водіїв.
Суд не погоджується із твердженням представника відповідача, наведеного у відзиві, про те, що позивачка порушила підп. в) п. 9.1. ПДР України (Попереджувальними сигналами є: перемикання світла фар). Так, у постанові від 25 січня 2026 року інспектор поліції зазначив про порушення позивачем п. 9 ПДР України (використання попереджувальних сигналів), фактично навівши далі по тексту постанови порушення позивачем п. 19.2. ПДР України, що є суперечливим.
Таким чином, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України представником відповідача не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили, що вищевказана постанова від 25 січня 2026 року серія ЕНА № 6561901, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., є правомірною, тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 25 січня 2026 року серія ЕНА № 6561901, що винесена інспектором відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Літвінчуком Миколою Станіславовичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., необхідно скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, оскільки позов задоволено, тому необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, ЄДРПОУ – 40108824) на користь позивача, ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 9, 72-77, 121, 139, 241-246, 286 КАС України; статтею 19 Конституції України; ст. ст. 7, 245, 251, 268, 276, 280 КУпАП,

вирішив:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 25 січня 2026 року серія ЕНА № 6561901, що винесена інспектором відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Літвінчуком Миколою Станіславовичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, ЄДРПОУ –40108824) на користь позивача, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ), судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.В. Кульбаба