Справа № 466/7014/25    Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р. Б. 
Провадження № 33/811/380/26    Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю адвоката Оприска Миколи Васильовича, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чурпіти М.В. на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 лютого 2026 року про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
встановив:

постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16 лютого 2026 року,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, а також позбавлено його права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 копійок. 
Відповідно до оскаржуваної постанови, 13.07.2025 о 21:37 год. гр. ОСОБА_1 у Львівській області Львівський район селище Брюховичі, вул. Балабанівська, 22, керував транспортним засобом марки «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На зазначену постанову адвокат Чурпіта М.В. подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2026 року та провадження у справі закрити, у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом було розглянуто справу про притягнення ОСОБА_1 у його відсутності та не повідомлено про дату та час розгляду справи.
Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому він не може вважатися водієм у розумінні п. 1.10 ПДР та не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Вважає, що із відеозаписів не вбачається, який саме транспортний засіб здійснював рух, хто перебував за кермом вказаного транспортного засобу, а також не зафіксовано жодних дорожньо-транспортних пригод у відображений на відеозаписі час.
Заслухавши пояснення адвоката Оприска Миколи Васильовича на підтримку апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіг
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №390914 від 14.07.2025 року, та іншими матеріалами адміністративної справи.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, та фактичних обставинах.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його дії належить кваліфікувати як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Разом із тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт зупинки транспортного засобу працівниками поліції та безпосереднього керування ним ОСОБА_1 . Зокрема, не зафіксовано обставин, за яких транспортний засіб був зупинений, а також не встановлено підстав, які б об`єктивно зумовлювали необхідність проведення огляду на стан сп`яніння саме як водія.
Натомість наявні матеріали справи свідчать лише про факт спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції на території готелю «Олена», що саме по собі не підтверджує факту керування транспортним засобом та не може вважатися достатньою підставою для ініціювання огляду на стан сп`яніння у порядку, передбачуваному законом.
Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння 13.07.2026 року о 21.37 хв.
З дослідженого відеозапису вбачається, що фіксація обставин, пов`язаних із можливим перебуванням ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, розпочинається лише о 23 год. 26 хв. 13.07.2026 року, а пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння працівниками поліції була висловлена лише о 23 год. 40 хв. 13.07.2026 року.
Також, матеріали справи містять, направлення на огляд водія транспортного засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке датоване 13.07.2026 року о 23 год. 50 хв.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).
Вимогами ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до пункту 3 Порядку огляд проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі не проходження огляду за допомогою технічних засобів, відмови в його проходженні, або незгоди з результатом проходження водію має бути запропоновано пройти такий огляд в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
З наведених обставин та наявних у справі доказів вбачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, що є грубим порушенням працівниками поліції встановленої Законом процедури огляду водія на стан сп`яніння та, згідно з вимогами частини 5 статті 266 КУпАП, має наслідком визнання її недійсною.
Апеляційний суд вважає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, що є грубим порушенням працівниками поліції встановленої Законом процедури огляду водія на стан сп`яніння та, згідно з вимогами частини 5 статті 266 КУпАП, має наслідком визнання її недійсною.
Відтак неможливо достовірно встановити, коли саме ОСОБА_1 приїхав на території готелю «Олена» та припинив керування транспортним засобом, але є всі підстави ґрунтовно припускати, що із вказаного часу і до моменту прибуття працівників поліції та висунення ними вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння пройшло щонайменше дві години, а отже на час висунення такої вимоги він не мав статусу водія транспортного засобу у розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП та не може нести адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в його постанові від 10.07.2020 року у справі №420/647/19, адміністративне провадження №К/9901/32880/19, сам по собі тільки протокол про адміністративне правопорушення і рапорт поліцейського не може слугувати достатніми доказами доведеності винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які повинні бути вчинені відповідно до вимог закону.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на те, що працівниками поліції не дотримано процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження у цій справі.
Отже підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відсутні, тому вказані вище висновки судді першої інстанції є помилковими.
У відповідності до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі
Згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставини та положень ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга адвоката Чурпіти Миколи Вадимовича підлягає задоволенню, а постанова Шевченківського районного суду м.Львова від 16 лютого 2026 року скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст., 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу адвоката Чурпіти Миколи Вадимовича – задоволити.
Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 лютого 2026 року про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ