ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2573/26 Справа № 205/859/21 	  	Головуючий у першій інстанції:  Басова Н.В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –    Красвітної Т.П., 
суддів:     Городничої В.С., Гапонова А.В.,
за участю секретаря   Марченко С.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Новокодацького районного суду м.Дніпра у складі судді Басової Н.В. від 03 листопада 2025 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_1 , про визначення порядку користування квартирою,– 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Новокодацького районного суду м.Дніпра від 03 листопада 2025 року у прийнятті до спільного розгляду позовної заяви третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, - відмовлено та повернуто даний позов позивачці ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Встановлено, що у лютому 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити у користування ОСОБА_3 житлову кімнатку 12,9 м2, житлову кімнату площею 12,8 м2 і балкон площею 0,8 м2; виділити у користування ОСОБА_4 кімнату площею 18,1 м2 і лоджію площею 2,25 м2; приміщення кухні площею 7,5 м2, ванної кімнати площею 2,1 м2, вбиральні площею 1,2 м2, коридору площею 4,8 м2, вбудованих шаф площею 0,4 м2 залишити в загальному користуванні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 березня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 29).
Протокольною ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.07.2021 року, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову залучено ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 .
Згідно матеріалів справи, в судовому засіданні місцевого суду від 26 липня 2021 року, закрито підготовче провадження у даній цивільній справі №205/859/21 та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 72-73).
Протокольною ухвалою Новокодацького районного суду м.Дніпра від 05 травня 2025 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову залучено ОСОБА_1 (а.с. 127).
19 травня 2025 року представник третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до суду першої інстанції клопотання про повернення до стадії підготовчого судового засідання (а.с. 132-134).
Також, 19 травня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через канцелярію суду подала позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просить виділити у користування ОСОБА_1 кімнату площею 13,8 м2, яка знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 ; іншу частину квартири, а саме: кімнату площею 12,2 м2, кімнату площею 18,1 м2, кухню площею 7,5 м2, ванну кімнату площею 2,1 м2, вбиральню площею 1,2 м2, коридор площею 4,8 м2, вбудовану шафу площею 0,4 м2, залишити в загальному користуванні (а.с. 141-145).
Ухвалою Новокадацького районного суду міста Дніпра від 15 жовтня 2025 року в задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_1 - адвоката Левченко Н.В. про повернення до стадії підготовчого судового засідання відмовлено (а.с. 179-181).
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.
Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.
Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги є однорідними, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.
До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження, застосовуються положення статей 193 і 194 ЦПК України.
З аналізу наведених норм процесуального закону та відповідних роз`яснень Постанови пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що процесуальний закон передбачає певні умови прийняття судом позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету позову: 1) взаємний зв`язок первісного позову та позову третьої особи; 2) однорідність вимог та нерозривна пов`язаність вимог між собою; 3) від вирішення однієї вимоги залежить вирішення інших; 4) доцільність спільного розгляду цих позовів.
В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відмовляючи у прийнятті позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 , місцевий суд з посиланням на ст. 126 ЦПК України вказав, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою з порушенням порядку та строків її подання.
Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, у 2021 році до участі у справі було залучено ОСОБА_4 як третю особу, яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , оскільки на той час остання не мала повної цивільної процесуальної дієздатності та не могла самостійно реалізовувати свої процесуальні права у суді. Її інтереси у справі представляла законний представник - мати, яка водночас є відповідачкою у справі.
Після досягнення повноліття ОСОБА_1 набула повної цивільної процесуальної дієздатності та ухвалою місцевого суду від 05 травня 2025 року ОСОБА_1 було залучено до участі у справі як третю особу, що підтверджується протоколом судового засідання суду першої інстанції від 05.05.2025 (а.с. 127-128), тобто вже після закриття підготовчого провадження (26.07.2021).
Враховуючи залучення ОСОБА_1 до участі у справі як третю особу 05 травня 2025 року, місцевий суд не навів достатнього належного обгрунтування відмови ОСОБА_1 у прийнятті поданої нею 19 травня 2025 року позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом. 
Крім того, представником третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було заявлено клопотання про повернення справи до стадії підготовчого провадження з метою реалізації процесуальних прав, зокрема права на подання позову із самостійними вимогами щодо предмета спору. Однак суд першої інстанції у задоволенні зазначеного клопотання відмовив, що фактично унеможливило для ОСОБА_1 реалізацію передбачених процесуальним законом прав.
Колегія звертає увагу, що предметом даного спору є встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 . 
Згідно матеріалів справи та змісту позовної заяви третьої особи, ОСОБА_1 зареєстрована у спірній квартирі та фактично в ній проживає, як на час пред”явлення первісного позову, так і на час звернення з позовом третьої особи.  
Суд першої інстанції, відмовляючи у прийнятті позовної заяву третьої особи, не звернув належної уваги на зазначені обставини, не врахував можливого впливу вирішення спору на права та інтереси ОСОБА_1 та не надав оцінки доцільності чи недоцільності спільного розгляду позову третьої особи ОСОБА_1 з первісним позовом. 
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у прийнятті позовної заяви третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою, є необгрунтованим. 
У рішенні від 9 березня 2011 року у справі "Буланов та Купчик проти України" ЄСПЛ зробив висновок про те, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
При цьому, надмірний формалізм під час відмови у розгляді заяви скаржника, суттєво обмежує його право на звернення до суду, що є порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 8 грудня 2016 року у справі "ТОВ "ФРІДА" проти України").
Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги положення статті 379 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – задовольнити. 
Ухвалу Новокодацького районного суду м. Дніпра від 03 листопада 2025 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 16 березня 2026 року. 

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

А.В. Гапонов