ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4293/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Національної поліції України (відповідач 1), Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (відповідач 2) з такими позовними вимогами:
визнати протиправною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4, викладену у листі ДВБ НПУ №510332025 від 07.07.2025 (275925). 
зобов`язати Національну поліцію України та Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції призначити та виплати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4, викладену у листі ДВБ НПУ №510332025 від 07.07.2025 (275925).
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а після звільнення з органів внутрішніх справ йому встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. З метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням зазначених обставин, звернувся до відповідача з відповідними документами, проте останній відмовив у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги, що, на переконання позивача, є протиправним.
Ухвалою суду від 15.09.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, оскільки згідно пунктом 4 частини першої ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено граничний шестимісячний термін для встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції для призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Разом з тим, позивачу інвалідність встановлена з 05.06.2025, тобто більше ніж через 9 років після звільнення з поліції, що позбавляє особу права на отримання одноразової грошової допомоги.
Національна поліція України, не погоджуючись із поданим позовом, подала до суду відзив, у якому вказувала, що позивач проходив службу в територіальному органі поліції окремій юридичній особі Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, який є роботодавцем позивача, а також окремим суб`єктом владних повноважень, яким розглянуто звернення позивача та надано відповідь, яку позивач оскаржує. Так, між позивачем та Національною поліцією України відсутній публічно-правовий спір, по відношенню до позивача у сфері публічно-правових відносин жодного рішення не приймалося, дій чи бездіяльності не здійснювалося, що виключає факт порушення відповідачем 1 прав та інтересів позивача, а отже Національна поліція України не є належним відповідачем у спірних правовідносинах.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Згідно витягу з наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 29.12.2015 №26о/с позивача з 30.12.2015 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".
Так згідно Свідоцтва про хворобу 3350 від 29.12.2015, військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Чернівецькій області" встановлено, що у позивача наявне захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
05.06.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування прийнято рішення №134/2515, яким позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, та вказано що захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 
23.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до голови Національної поліції України із заявою, у якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності, що пов`язана з проходженням служби в органах поліції. 
Враховуючи, що позивач був звільнений зі служби в поліції наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 29.12.2015 № 26 о/с, розгляд заяви ОСОБА_1 від 23.06.2025 Головою Національної поліції України було доручено Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.
Розглянувши вказану заяву, 07.07.2025 Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України листом від 07.07.2025 повідомив позивача про те, що оскільки у нього відсутня одна з трьох обов`язкових умов на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, а саме визначення поліцейському інвалідності протягом шести місяців після його звільнення з поліції, то підстави для її призначення та виплати за п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" відсутні.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, застосовується у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Питання призначення та виплати одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського врегульовано статтею 97 Закону №580-VIII, відповідно до пункту 4 частини першої якого одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Згідно з частиною третьою статті 97 Закону № 580-VIII Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
За положеннями частини п`ятої статті 97 Закону № 580-VIII у випадках, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 97 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають відповідні поліцейські.
Підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, визначені статтею 101 Закону № 580-VIII, відповідно до частини першої якої призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:
а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;
б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);
г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
За приписами частини другої статті 101 Закону № 580-VIIІ одноразова грошова допомога не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення стосовно загиблої (померлої) особи, за рішенням суду, яке набрало законної сили (частина друга.
У призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.
За наявності спору між особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на її призначення та отримання та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору в судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2024 №646, який набрав чинності з 11.06.2024 (далі - Порядок № 646).
Разом з тим, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 646 від 04.06.2024, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 29.03.2024.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №350 від 29.12.2015, військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Чернівецькій області" встановлено, що ОСОБА_1 непридатний до служби в поліції, захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в поліції.
Згідно з витягом з наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №26 о/с від 29.12.2015, позивача звільнено зі служби в поліції з 30.12.2015 відповідно до пункту 2 (за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції ) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".
05.06.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування прийнято рішення №134/2515, яким позивачу встановлено ІІ групу, та вказано що захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Отже, до спірних правовідносин має застосовуватися саме Порядок № 646, а не Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 (далі - Порядок №4).
Згідно з абзацом 2 пункту 5 Порядку № 646 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, а в разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Для призначення і виплати одноразової грошової допомоги заява (рапорт) за формою згідно з додатком подається керівникові органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби (пункт 10 Порядку № 646).
Пунктом 12 Порядку № 646 визначено, що для призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі визначення інвалідності чи часткової втрати працездатності поліцейського без визначення інвалідності поліцейський подає в паперовій або електронній формі на адресу електронної пошти з дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи:
1) заяву (рапорт) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності, до якої додаються:
копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр" та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус;
копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
2) довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;
3) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);
4) постанову відповідної медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
5) акт (акти) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формою, визначеною МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
6) довідку органу, установи, організації, підрозділу, якими попередньо було здійснено виплату одноразової грошової допомоги, із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати).
Достовірність зазначеної інформації в заяві (рапорті) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності або копій документів, зазначених в абзацах третьому і четвертому цього пункту, засвідчує своїм підписом особа, яка подає документи, та перевіряє особа, яка їх приймає. Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 2-5 цього пункту, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видав документ.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 646 у місячний строк з дня реєстрації заяви та визначення повного кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), бухгалтерська служба готує висновок про призначення одноразової грошової допомоги.
У разі відсутності підстав для призначення виплати одноразової грошової допомоги або у разі, коли документи (їх копії) подано не в повному обсязі чи не за належністю, керівник бухгалтерської служби органу поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій, письмово інформує заявника про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав чи повернення документів.
Оскарження відсутності підстав для призначення одноразової грошової допомоги здійснюється в установленому законодавством порядку.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права (пункт 27 Порядку № 646).
За правилами пункту 7 частини другої статті 61 Закону №580-VІІІ наявність у особи певного захворювання може бути перешкодою для проходження служби в поліції, а відповідно до пункту 2 частини першої статті 77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу, - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
У постановах від 19 вересня 2018 року у справі №373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі №296/9456/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі №822/3788/17, 22 січня 2019 року у справі №2340/2663/18, від 15 квітня 2019 року у справі №823/1798/18, від 10 жовтня 2019 року у справі №822/1083/18, від 05 лютого 2020 року у справі №810/836/18, від 23 квітня 2020 року у справі №822/999/18 та від 23 вересня 2021 року у справі №2240/3024/18 Верховний Суд висловив позицію, згідно з якою положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):
1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;
2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;
3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.
При цьому положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-VIII в частині встановлення шестимісячного строку не містять ознак дискримінації при реалізації поліцейським права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, оскільки встановлення шестимісячного строку, протягом якого особі, звільненій зі служби в поліції, може бути встановлена інвалідність унаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, зумовлений потребою встановлення в розумні строки безпосереднього зв`язку між виявленням в особи захворювання (поранення, контузії, травми або каліцтва), несумісного з подальшим проходженням служби, та встановленням їй інвалідності згідно з документами, що стали підставою для її звільнення (рішення медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції).
Такого висновку дійшов Конституційний Суд України у №12-р/2020 від 22 жовтня 2020 року.
Отже, встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції, і які припинили її вимушено.
Аналіз наведених положень частини першої статті 97 Закону № 580-VIII дає підстави для висновку, що держава гарантує одноразову грошову допомогу поліцейському, який набув інвалідності або частково втратив працездатність без встановлення інвалідності внаслідок поранення чи захворювання, пов`язаних із проходженням служби, та звільнився з поліції у зв`язку з неможливістю її подальшого проходження з причин, що виникли під час служби і не залежали від його волі. Така соціальна виплата має компенсаційний характер і спрямована на забезпечення належного соціального захисту осіб, які були змушені припинити службу через стан здоров`я, зумовлений виконанням службових обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 100 Закону № 580-VIII визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.
Суд звертає увагу на те, що пунктом 24 Порядку № 646 якщо поліцейському після встановлення первинного ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії буде встановлено групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Отже, право на отримання одноразової допомоги у разі визначення поліцейському інвалідності законодавець пов`язує не лише з датою встановлення інвалідності, яка має бути визначена до звільнення або не пізніше ніж протягом шести місяців після нього, а й із передбаченою Порядком та умовами №646 можливістю виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у разі, якщо після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду відповідно до рішення медико-соціальної експертної комісії особі буде встановлено групу інвалідності.
Таким чином, оскільки позивачу при звільненні було встановлено факт втрати працездатності без установлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (29.12.2015) та під час повторного огляду ОСОБА_1 відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи встановлено ІІ групу інвалідності на підставі захворювання, одержане в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, поліції, суд приходить до висновку, що позивач відповідно до п. 4 ч. 1 ст.97 Закону №580-VIII має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, а відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні та виплаті такої допомоги.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Національної поліції України та Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції призначити та виплати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4, викладену у листі ДВБ НПУ №510332025 від 07.07.2025 (275925), суд зазначає наступне.
Так, відповідно до п. 10 Порядку № 646 для призначення і виплати одноразової грошової допомоги заява (рапорт) за формою згідно з додатком подається керівникові органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби. У разі ліквідації органу поліції, закладу освіти заява подається за місцем зберігання особової справи поліцейського.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначений в розділі пунктах 12 - 18 Порядку № 646.
У межах відповідної процедури призначення та виплати одноразової грошової допомоги беруть участь фінансові підрозділи органу поліції, які складають відповідний висновок та керівник органу поліції як окремий суб`єкт, якому належить виключне право в затвердженні/відмові в затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги та видання наказу про виплату такої допомоги чи прийняття рішення про відмову у проведенні такої виплати.
У зв`язку з тим, що у питаннях призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги необхідним є проходження відповідних етапів розгляду заяви та черговості дій різних суб`єктів, послідовність яких не може бути порушена чи змінена, а прийняття остаточного рішення із цього питання перебуває в площині виключних повноважень керівника органу поліції, тому на переконання суду вірним способом захисту прав позивача в даному випадку є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, а також зобов`язання Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (останнє місце проходження служби позивача) повторно розглянути заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків суду про наявність у позивача права на отримання такої допомоги згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону № 580-VІІІ.
Водночас, в межах спірних правовідносин позивач не довів наявність публічно-правового спору з відповідачем 1, Національною поліцією України, яким по відношенню до позивача жодного рішення не приймалося, дій чи бездіяльності не учинялось, що виключає факт порушення ним прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими, та задоволенню не підлягають. 
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. 
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.
Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 3 ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції.
3. Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги від 23.06.2025, з урахуванням висновків суду про наявність у позивача права на отримання такої допомоги згідно статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".
4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач 1 - Національна поліція України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 40108578);
Відповідач 2 - Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 40116086).

Суддя В.О. Григораш