Справа № 560/11454/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

23 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 шляхом виключення з цього Реєстру даних про порушення правил військового обліку щодо нього.
Ухвалою від 04.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно із позовною заявою, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на таке.
Вказує, що через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста, у додатку Резерв+, дізнався, що ним, нібито, було порушено правила військового обліку. Ця. інформація відображена в його електронному військово-обліковому документі у Резерв+.
Зазначає, що на адвокатський запит щодо зазначення мотивованих підстав внесення до системи “Оберіг” відомостей про порушення позивачем правил військового обліку та отримання копій документів, було отримано відповідь за №2636 від 28.02.2025 року відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що з метою уточнення облікових даних засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» позивачеві було надіслано повістку №1990909 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 до 03 лютого 2025 року о 09:00 годин.
Посилається на те, що до відповіді за. №2636 від 28.02.2025 року на адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_3 не було додано копій: самої повістки №1990909, протоколу про вчинення позивачем правопорушення, постанови про накладення на позивача штрафу за вчинене правопорушення та акту відмови в отриманні повістки позивачем та копію паперового повідомлення про вручення з відміткою “адресат відсутній за вказаною адресою”.
Стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено, що дані про порушення військового обліку позивачем до реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було внесено у зв`язку з тим, що позивач не з`явився по повістці, яку він не отримував.
Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено, що шляхом електронної взаємодії було подано звернення до, Хмельницького районного управління Національної поліції ГУНП в Хмельницькій області про розшук позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та доставляння його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання матеріалів про адміністративне правопорушення.
Зазначає, що жодних постанов або протоколів про адміністративне правопорушення відносно позивача складено не було.
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався, а тому, суд, на підставі ч. 2 ст. 175 КАС України, вирішує спір за наявними матеріалами справи. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом, предметом якого є правомірність дій відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку та вимога про усунення наслідків такого внесення.
На підтвердження обставин, якими обґрунтовано позов, позивач долучив, зокрема, скриншот військово-облікового документа в електронній формі, сформованого 10.06.2025 о 06:01 за допомогою застосунку «Резерв+», з якого вбачається, що щодо позивача відображено запис «Порушення правил військового обліку».
Суд бере до уваги, що відповідно до змісту Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559, у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично засобами електронного кабінету, а відомості для нього беруться з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Отже, наявність у сформованому електронному військово-обліковому документі позивача такого запису є належним доказом того, що відповідні дані на той момент були внесені до Реєстру.
Також у матеріалах справи міститься лист ІНФОРМАЦІЯ_4 №2636 від 28.02.2025, з якого вбачається, що відповідач, зазначаючи підстави внесення до системи “Оберіг” відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , послався на таке.
Вказав, що з метою уточнення облікових даних засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було надіслано повістку №1990909 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 до 03 лютого 2025 року о 09:00 годин.
Зазначив, що дані про порушення військового обліку ОСОБА_1 до реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не з`явився по вказаній вище повістці.
Послався на те, що шляхом електронної взаємодії було подано звернення до, Хмельницького районного управління Національної поліції ГУНП в Хмельницькій області про розшук ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та доставляння його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання матеріалів про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, матеріали справи не містять: протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо позивача за статтею 210 або статтею 210-1 КУпАП; постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказаними статтями; інших належних та допустимих доказів того, що на момент внесення до Реєстру спірного запису позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
Отже, у цій справі суд перевіряє, чи мав відповідач станом на час внесення та існування в Реєстрі спірних відомостей належні правові підстави для внесення даних про порушення правил військового обліку щодо позивача.
Так, відповідно до Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти).
За ст. 1 Закону №1951-VIII, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Частиною 8 ст. 5 Закону №1951-VIII визначено, що органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Згідно з пунктом 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII, у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Отже, суд вказує на те, що чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство пов`язувало можливість внесення до Реєстру відповідних відомостей не з будь-яким припущенням про порушення правил військового обліку, не з фактом надсилання або вручення повістки і не з фактом неявки як таким, а саме з притягненням особи до адміністративної відповідальності, що має бути індивідуалізовано даними відповідного протоколу та/або постанови.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Верховний Суд у постанові від 27.02.2025 у справі №520/2941/24 звернув увагу на те, що суд має встановлювати обставини справи саме на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, а не припущень або неналежно підтверджених тверджень.
Водночас, у цій справі наявні докази підтверджують лише: наявність у сформованому 10.06.2025 електронному військово-обліковому документі позивача запису «Порушення правил військового обліку»; те, що відповідач пов`язував спірні дії з викликом позивача з метою уточнення його військово-облікових даних та його неявкою.
Однак жодного доказу того, що на момент внесення спірного запису позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 210 або статтею 210-1 КУпАП, матеріали справи не містять.
При цьому, сам по собі лист відповідача про виклик позивача, так само як і твердження про неявку за повісткою, не є тотожними ані складенню протоколу про адміністративне правопорушення, ані винесенню постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
У той же час, саме з наявністю таких даних Закон №1951-VIII пов`язує можливість внесення до Реєстру відомостей відповідного змісту.
Тому суд відхиляє як юридично неспроможний підхід, за яким сам факт неявки особи за викликом уже дає підставу суб`єкту владних повноважень для внесення до Реєстру узагальненого запису про «порушення правил військового обліку». 
Такий підхід суперечив би прямому змісту пункту 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII, який вимагає наявності даних про протокол та/або постанову про адміністративне правопорушення.
Одночасно суд зазначає, що предметом цього спору є не встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а перевірка правомірності дій відповідача щодо внесення до Реєстру певних відомостей.
Іншими словами, у межах цієї справи суд не вирішує питання, чи справді позивач порушив правила військового обліку. 
Суд перевіряє інше: чи мав відповідач належну і достатню правову підставу для внесення до Реєстру саме тих відомостей, які фактично були відображені щодо позивача.
За відсутності у матеріалах справи доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд доходить висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а відтак ці дії не можуть вважатися такими, що вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законом.
З аналізу змісту положень частин третьої та четвертої статті 245 КАС України вбачається, що в разі задоволення позову суд може не лише констатувати протиправність рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а й зобов`язати його вчинити необхідні дії для відновлення порушених прав позивача.
Верховний Суд у практиці щодо застосування статті 245 КАС України виходить із того, що коли законом передбачено лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень, зобов`язання цього суб`єкта до вчинення конкретної дії не є втручанням у дискреційні повноваження. 
Такий підхід відображений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №361/7567/15-а, від 20.03.2018 у справах №461/2579/17 та №820/4554/17, від 03.04.2018 у справі №569/16681/16-а.
У спірних правовідносинах після встановлення відсутності належної правової підстави для внесення до Реєстру спірного запису існує лише один правомірний варіант поведінки відповідача: привести дані Реєстру у відповідність до закону шляхом виключення відомостей про порушення правил військового обліку, внесених щодо позивача.
Тому заявлений позивачем спосіб захисту є належним, ефективним і таким, що відповідає характеру порушення та повністю узгоджується з процесуальними повноваженнями адміністративного суду.
З огляду на встановлені у справі обставини, відсутність доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 210 або статтею 210-1 КУпАП, а також з урахуванням змісту пункту 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII, у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку щодо позивача є протиправними.
Отже, позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню повністю. 
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211, 20 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку, внесених щодо нього.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) 	

Головуючий суддя 		Є.В. Печений