ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 березня 2026 року 	Справа № 280/1600/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕТ-СТРІТ»
до ОСОБА_1 
про встановлений тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2026 року о 14 год. 41 хв. до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – ГУ ДПС у Запорізькій області, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕТ-СТРІТ» (далі – ТОВ «СТЕТ-СТРІТ», відповідач 1), ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , відповідач 2), відповідно до якої позивач просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ «СТЕТ-СТРІТ» - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до повного погашення боргу.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за ТОВ «СТЕТ-СТРІТ», керівником якого є ОСОБА_1 , обліковується податковий борг у розмірі 1415739,16 грн, який виник в результаті несплати податкових зобов`язань по єдиному податку. Позивач посилається на те, що вживав заходи, передбачені Податковим кодексом України, щодо погашення боргу, однак вони не дали позитивного результату, тому звертається до суду в порядку ст. 289-2 КАС України щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівнику боржника.
На виконання приписів ч. 3 ст. 171 КАС України судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача 2, відповідь на який міститься в матеріалах справи.
Ухвалою судді від 26.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначене судова засідання на 27 лютого 2026 року. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 27.02.2026 відкладено судове засідання в адміністративній справі на 12 березня 2026 року.
12 березня 2026 року судове засідання по справі відкладено на 31 березня 2026 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей щодо повідомлення відповідачів про розгляд даної справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був обізнаний, про що свідчить його підпис у розписці від 12.03.2026.
Відповідачі у судове засідання також не з`явились, суд вживав належних заходів щодо повідомлення останніх про дату, час і місце судового розгляду шляхом надсилання кореспонденції на їх поштову адреси.
Відповідачі проти заяви не заперечили, відзиву на адресу суду не направили.
На підставі ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Згідно з офіційними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «СТЕТ-СТРІТ» (код ЄДРПОУ 45399380) зареєстровано юридичною особою 17.11.2023, номер запису 1011101020000000555. Керівником підприємства є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Відповідач перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Запорізькій області, Запорізька ДПС.
За даними інтегрованої картки платника податків, станом на 28.02.2025 ТОВ «СТЕТ-СТРІТ» має податковий борг з єдиного податку з юридичних осіб у сумі 1415739,16 грн, який виник з таких підстав:
на підставі висновків Акту камеральної перевірки № 7107/23-00-04-06-01/45399380 від 14.06.2024 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.07.2024 № 0106860406, яким до відповідача 1 застосовано штрафні санкції, в розмірі 340,00 грн;
на підставі висновків Акту камеральної перевірки № 14600/23-00-07-06-01/45399380 від 22.11.2024 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.01.2025 № 50/23-00-07-06-01, яким до відповідача 1 застосовано штрафні санкції, в розмірі 1406257,61 грн.
Податкові повідомлення-рішення надіслані на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Крім того, відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України ТОВ «СТЕТ-СТРІТ» нарахована пеня у розмірі 9 141,55 грн.
Контролюючий орган направляв на податкову адресу відповідача 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу від 27.03.2025 №0002621-1302-0801. Податкова вимога повернулась до контролюючого органу без вручення із зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання».
У зв`язку з несплатою відповідачем грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб у сумі 1415739,16 грн протягом граничних строків, ГУ ДПС у Запорізькій області звернулась до суду з позовом про його стягнення.
Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.01.2026 по справі № 280/4432/25 задоволено позовні вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області щодо стягнення з рахунків у банках, інших фінансових установах та за рахунок готівки відповідача 1 податкової заборгованості у розмірі 1415739,16 грн.
Відповідачем податкову заборгованість протягом 240 календарних днів з дати вручення платнику податків вимоги про сплату податкового боргу у добровільному порядку не сплачено.
У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку податкового боргу позивач звернувся до суду в порядку ст. 289-2 КАС України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Верховною Радою України прийнято Закон України від 30.11.2021 №1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень», відповідно до якого, з 01 січня 2022 року набрали чинності положення Закону у частині встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника платника податків - боржника за межі України.
Підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючому органу надано право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.
За приписами пункту 87.13 статті 87 ПК України у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.
Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.
Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України від 21.01.1994 №3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - №3857-XII).
Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 6 Закону №3857-XII право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.
Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 6 Закону №3857-XII тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частинами першою та шостою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
У силу пунктом 87.14 статті 87 ПК України, закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України визначені у статті 289-2 КАС України, частиною першою якої установлено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.
Системний аналіз положень пункту 87.13 статті 87 ПК України та частини першої статті 289-2 КАС України дає підстави для висновку, що у контролюючого органу виникає право на звернення до адміністративного суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи боржника за межі України після спливу 240 календарних днів з дня вручення такому платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень.
У постанові Верховного Суду від 12.09.2024 у справі №120/2322/24 вказано, що підставами для застосування забезпечувального заходу у виді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України є: наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень; несплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги.
Як встановлено судом, 28.03.2025 платнику податків засобом поштового зв`язку на адресу реєстрації ТОВ «СТЕТ-СТРІТ» на момент направлення, була направлена податкова вимога форми «Ю» №0002621-1302-0302-0801 від 27.03.2025, яка повернута не врученою із відміткою «за закінченням терміну зберігання» -11.04.2025.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
За припасами пункту 42.5 статті 45 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Отже, податкова вимога №0002621-1302-0302-0801 від 27.03.2025 на суму 1415739,16 грн вважається врученою і після того не відкликалася, тобто залишилася без виконання, а податковий борг відповідачем 1 не погашено. При цьому податковий борг з моменту направлення податкової вимоги не переривався.
Крім того, судом встановлено, що на виконання абзацу 1 пункту 95.3, абзацу 2 пункту 95.5 статті 95 ПК України позивачем вживались заходи на погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців відповідача на підставі рішення суду.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, на момент звернення контролюючого органу до суду податковий борг відповідачем не сплачено, доказів протилежного відповідач суду не надав.. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.
Докази вчинення будь-яких дій, спрямованих на погашення податкового боргу ТОВ «СТЕТ-СТРІТ», в матеріалах справи відсутні.
З огляду на встановлений факт наявності у ТОВ «СТЕТ-СТРІТ» податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, і непогашення суми такого податкового боргу протягом 240 днів з дня вручення товариству податкової вимоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування судом тимчасового обмеження керівнику ТОВ «СТЕТ-СТРІТ» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України до погашення суми податкового боргу.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Оскільки відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕТ-СТРІТ», до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про встановлений тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі території України, - задовольнити.
Встановити тимчасове обмеження керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕТ-СТРІТ» (69006, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 232, код ЄДРПОУ 45399380) – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у праві виїзду за межі території України до моменту погашення податкового боргу у розмірі 1415739,16 (один мільйон чотириста п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 16 копійок) або настання інших обставин, зазначених в пункті 87.14 статті 87 Податкового кодексу України.
Розподіл судових витрат не здійснюється. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення. 

Суддя І.В. Батрак