Номер провадження: 22-ц/813/1843/26 
Справа № 521/2422/24
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Вадовської Л.М,, Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_3 , на рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 06 серпня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Казкове місто», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – ОСББ «Одеський двір» про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили:
- заборонити нечесну підприємницьку практику Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «КАЗКОВЕ МІСТО» (ідентифікаційний код юридичної особи - 44087274, місцезнаходження: 65031, Одеська область, місто Одеса, вулиця Паркова, будинок 77, офіс 1ц), по примушенню співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , до отримання житлово-комунальних послуг відповідача, з припиненням постачання цих послуг, та зобов`язати відповідача вивільнити незаконно захоплені допоміжні приміщення 8-ї секції багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , які належать позивачам на праві спільної сумісної власності на підставі закону (ч. 2 ст. 382 ЦК України).
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «КАЗКОВЕ МІСТО» (ідентифікаційний код юридичної особи - 44087274, місцезнаходження: 65031, Одеська область, місто Одеса, вулиця Паркова, будинок 77, офіс 1ц) на користь позивачів в особі Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «ОДЕСЬКИЙ ДВІР» (ідентифікаційний код юридичної особи - 42680092, місцезнаходження: 65005, Одеська область, місто Одеса, вулиця Генерала Цветаєва, будинок 11) матеріальну шкоду у розмірі 359 972 (триста п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн 28 коп., яка заподіяна позивачам у зв`язку із виконанням рішення Господарського суду Одеської області від 29.05.2023 у справі №916/3067/22, виконавче провадження АСВП №73791206.
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «КАЗКОВЕ МІСТО» (ідентифікаційний код юридичної особи - 44087274, місцезнаходження: 65031, Одеська область, місто Одеса, вулиця Паркова, будинок 77, офіс 1ц) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в розмірі по 50 000 грн кожному з позивачів.
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «КАЗКОВЕ МІСТО» (ідентифікаційний код юридичної особи - 44087274, місцезнаходження: 65031, Одеська область, місто Одеса, вулиця Паркова, будинок 77, офіс 1ц) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) судові витрати.
Позов обґрунтовують тим, що позивачі є власниками об`єктів нерухомого майна у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 :
- ОСОБА_1 - власник квартири АДРЕСА_4 , що підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 252302531 від 12.04.2021 року;
- ОСОБА_2 - власник квартири АДРЕСА_5 , що підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 256024166 від 12.05.2021 року.
Одночасно, позивачі є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та споживачами комунальних послуг, які постачаються до їх власних об`єктів нерухомості.
Позивачі є учасниками (співвласниками) Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Одеський двір».
Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.01.2022 року у справі №916/1669/22 за позовом ОСББ «ОДЕСЬКИЙ ДВІР» до ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС ПЛЕС» про зобов`язання вчинити певні дії, яке набрало законної сили 30.12.2022 року, встановлено, що ОСББ «ОДЕСЬКИЙДВІР» створено та зареєстровано у визначеному законом порядку.
Статутом ОСББ «ОДЕСЬКИЙ ДВІР», затвердженим рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку «ОДЕСЬКИМ ДВІР», оформленим протоколом №1 від 06.12.2018, передбачено, що об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з метою забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, спільного сумісного майна співвласників, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.
23.12.2018 року загальні збори співвласників прийняли рішення про прийняття об`єднанням будинку у власне управління, та було затверджено розмір внесків на управління багатоквартирним будинком.
Рішення загальних зборів від 06.12.2018 року не виконано в повному обсязі у зв`язку із протиправними діями Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «КАЗКОВЕ МІСТО» (ідентифікаційний код юридичної особи - 44087274, місцезнаходження: 65031, Одеська область, місто Одеса, вулиця Паркова, будинок 77, офіс 1ц) (надалі - ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО»), яке провадить нечесну підприємницьку практику – примушує співвласників багатоквартирного будинку (мешканців 8-й секції будинку), в тому числі позивачів, до отримання послуги з управління багатоквартирним будинком, яка за своєю якістю та ціною не задовольняє існуючі потреби, та вимагає оплати послуги поставленої без згоди на її придбання, всупереч отриманої відмови споживачів від послуги, без надання інформації про формування цін (тарифів) на цю послугу.
На думку позивачів, вказані протиправні дії обслуговуючої компанії порушують права позивачів визначені Законом України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХІІ (із наступними змінами), та є підставою для судового захисту від агресивної підприємницької практики.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.01.2022 у справі №916/1669/22 встановлено, що «багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 було збудовано забудовником ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС ПЛЕС».
Позивачі зазначають, що господарським судом обставинами підтверджується, що багатоквартирний будинок позивачів складається з восьми секцій, та повністю знаходиться в управлінні ОСББ «ОДЕСЬКИЙ ДВІР».
Співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не приймали на загальних зборах рішення про передачу власного нерухомого майна в управління ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО».
ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО», не маючи дозволу співвласників, захопило допоміжне приміщення у 8-ї секції будинку та користується ним. Остання була передана на баланс ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО» від забудовника ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС ПЛЕС».
Щомісяця, відповідач виставляє в електронній системі «ГЕРЦ» рахунки по квартирам 8-ї секції будинку позивачів та примушує останніх до сплати нібито наданих послуг:
1.Послуга з управління багатоквартирним будинком;
2.Управління будинком;
3.Вивіз сміття;
4.Холодна вода та каналізація;
5.Електроенергія.
При цьому, ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО» не є управителем будинку та не має відповідних договорів з виконавцями на постачання та розподіл електричної енергії, постачання холодної води та водовідведення, вивіз твердих побутових відходів.
Відповідач, збираючи з співвласників будинку гроші за спожиті комунальні послуги, не здійснює їх перерахування виконавцям, а привласнює останні та витрачає на особисті потреби.
Співвласники неодноразово звертались до правоохоронних органів із відповідними заявами про вчинення посадовими особами відповідача кримінальних правопорушень щодо об`єднання співвласників та його майна.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.05.2023 року у справі №915/3067/22 стягнуто з ОСББ «Одеський двір» на користь ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 335 806,64 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4029,68 грн.
Виконання судового рішення проведено за рахунок співвласників багатоквартирного будинку, в тому числі за рахунок позивачів.
Діями відповідача позивачам заподіяна матеріальна шкода в розмірі 359 972,28 грн, яку вони просять стягнути згідно ст. 5, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».
ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО» примушує співвласників багатоквартирного будинку (мешканців 8-й секції будинку), в тому числі позивачів, до отримання та оплати послуги з управління багатоквартирним будинком, яка фактично не поставляється споживачам по секції №8.
Одночасно, керівництво та співвласники ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО» особисто протидіють споживачам у роботі об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, без дозволу співвласників використовують допоміжні приміщення позивачів для незаконного отримання прибутку.
В рахунках на оплату в системі ГЕРЦ, ціни на послуги компанії штучно завищені, не відповідають фактичним витратам, та сформовані з порушенням діючого законодавства.
У такий спосіб, ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО» незаконно притримує майно споживачів у своєму користуванні та примушує останніх до отримання послуг, яких вони не бажають отримувати, безпідставно стягує із споживачів кошти на свою користь.
Звернення споживачів до компанії про надання інформації щодо формування цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги протягом всього часу залишаються без відповіді та надання витребуваних документів.
Нечесна підприємницька практика відповідача підлягає забороні із припиненням агресивних дій по утриманню (обслуговуванню) секції №8 будинку позивачів.
Позивачі вважають, що також мають право на відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна діями ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО» пов`язаними із нечесною підприємницькою практикою, та яка оцінюється позивачами загалом в сумі 100 000 грн.
Рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси від 06 серпня 2024 року в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Казкове місто», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одеський двір» про захист прав споживача – відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_3 , звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 06 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в оскарженому рішенні, суд всупереч законодавства та наданих позивачами доказів встановив, що до позову не надано жодного доказу, що позивачі та що мешканці 8-ї секції будинку АДРЕСА_1 , про яку їде мова у позові, є членами ОСББ «Одеський двір». Проте, належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, долученими до справи підтверджено, що позивачі є власниками об`єктів нерухомого майна у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 . Квартири позивачів розташовані у восьмій секції, яка є невід`ємною складовою частиною багатоквартирного будинку. Одночасно, позивачі є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , на підставі ч. 2 ст. 382 ЦК України, згідно з якою усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
23.12.2018 року загальні збори співвласників прийняли рішення про прийняття об`єднанням будинку у власне управління, та було затверджено розмір внесків на управління багатоквартирним будинком. Отже до цього часу, рішення загальних зборів від 06.12.2018 року не виконано в повному обсязі у зв`язку із протиправними діями ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО», яке провадить нечесну підприємницьку практику - примушує співвласників багатоквартирного будинку (мешканців 8-й секції будинку), в тому числі позивачів, до отримання послуг з управління багатоквартирним будинком, які за своєю якістю та ціною не задовольняє існуючі потреби, та вимагає оплати послуг поставлених без згоди на їх придбання, всупереч отриманої відмови споживачів від послуги, без надання інформації про формування цін (тарифів) на цю послугу. 
Крім того, скаржники зазначають, що встановленими рішенням Господарського суду Одеської області від 03.01.2022 року у справі №916/1669/22 обставинами підтверджується, що багатоквартирний будинок позивачів складається з восьми секцій, та повністю знаходиться в управлінні ОСББ «ОДЕСЬКИЙ ДВІР». Отже, ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО» не є управителем їх будинку та не має відповідних договорів з виконавцями на постачання та розподіл електричної енергії, постачання холодної води та водовідведення, вивіз твердих побутових відходів. Тобто, відповідач, збираючи з співвласників будинку гроші за спожиті комунальні послуги, не здійснює їх перерахування виконавцям, а привласнює останні та витрачає на особисті потреби. Так рішення Господарського суду Одеської області від 29.05.2023 року у справі №916/3067/22 виконано - стягнуто з ОСББ «ОДЕСЬКИЙ ДВІР» на користь ТОВ «ООЕК» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 335 806,64 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 029,68 грн. Виконання судового рішення проведено за рахунок співвласників багатоквартирного будинку, в тому числі за рахунок позивачів.
22.05.2025 року через систему «Електронний суд» від ТОВ «УК «Казкове місто» адвоката Нікітенко Г.Е. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому остання зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, вимоги, викладені в ній, не відповідають чинному законодавству, а тому підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 17.02.2026 року на 15:00 год. учасники справи не з`явилися, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції не виявили та заяв про відкладення судового засідання не подавали.
Від представника скаржників адвоката Доніної Л.А. та представника ТОВ «УК «Казкове місто» адвоката Нікітіної Г.Е.надійшли заяви про розгляд справи за відсутності сторін.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Оскільки явка учасників справи до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, поважність причин неучасті у судовому засіданні 17.02.2026 року учасників справи, належним чином повідомлених про розгляд справи, судом апеляційної інстанції не встановлено, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності учасників (відповідачів), які відсутні у судовому засіданні при таких обставинах не є порушенням їхніх прав щодо забезпечення участі у судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі Верховного Суду у справі № 361/8331/18.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні позову  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про захист прав споживача, суд першої інстанції виходив з того, що:
- з виписки протоколу №2 від 23.12.2018 року, яка була додана до позову, вбачається, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - 161 особа. Однак, позивачі є мешканцями квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , з цього слідує що власників квартир у будинку АДРЕСА_1 набагато більше аніж членів ОСББ «Одеській двір», а відтак доказів того, що мешканці 8-ї секції відносяться до співвласників ОСББ «Одеській двір» до позову не додано;
- разом з тим, до позову доданий типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 04.12.2021 року, відповідно до якого управитель, ТОВ «Управляюча компанія «Казкове місто», зобов`язується надати співвласникам послугу з управління будинком за адресою АДРЕСА_6 . Додатком до цього договору є список співвласників квартир 8-ї секції, який складається з 56 квартир (з 263 по 345 квартиру). Крім іншого, позивачем надано Додаток 3 до вищезазначеного договору, який представляє собою Акт приймання-передачі технічної документації на будинок за адресою: АДРЕСА_6 ;
- водночас, позивачі не надали суду належних та допустимих доказів, що вони як власники квартир у 8-й секції, входять до ОСББ «Одеський двір» та наділені правом на звернення з даним позовом в частині стягнення грошових коштів у розмірі 359 972,28 грн на користь ОСББ «Одеській двір», оскільки ОСББ як юридична особа, наділено цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути відповідачем у суді, а відтак і подавати позов від свого імені;
- позивачами не зазначено, в чому саме полягають їх душевні страждання, жодного доказу понесення моральної шкоди та її розміру до позову не додано.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачі є власниками об`єктів нерухомого майна у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 :
- ОСОБА_1 - власник квартири АДРЕСА_4 , що підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 252302531 від 12.04.2021 року (т. 1 а. с. 21);
- ОСОБА_2 - власник квартири АДРЕСА_5 , що підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 256024166 від 12.05.2021 року (т. 1 а. с. 38).
Статутом ОСББ «Одеській двір», затвердженим рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку «Одеській двір», оформленим протоколом №1 від 06.12.2018 року, передбачено, що об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 з метою забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна співвласників, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом.
З виписки протоколу №2 від 23.12.2018 року вбачається, що загальні збори співвласників прийняли рішення про прийняття об`єднанням будинку у власне управління та було затверджено розмір внесків на управління багатоквартирним будинком. При цьому у протоколі не зазначено яку саме секцію будинку прийнято на баланс ОСББ «Одеський двір» (т. 1 а. с. 55).
Крім того, згідно з випискою з протоколу №2 від 23.12.2018 року загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - 161 особа.
Протоколом загальних зборів власників квартир за адресою: АДРЕСА_6 від 04.12.2021 року вирішено, що співвласники квартир 8-ї секції обрали уповноважену особу з питань житлово-комунального господарства під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управляючою компанією «Казкове місто», здійснення контролю за його виконанням в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_6 ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 113).
04.12.2021 року між ТОВ «УК «Казкове місто» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_6 в особі ОСОБА_4 укладено типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком відповідно до якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_6 , а співвласники зобов`язуються сплачувати управителю послуги з управління багатоквартирним будинком (т. 1 а. с. 80-81 зворот).
Додатком до цього договору є список співвласників квартир 8-ї секції, який складається з 56 квартир (з 263 по 345 квартиру) (т. 1 а. с. 82 - зворот).
Крім іншого, 04.12.2021 року між ТОВ "Едельвейс Плес" та ТОВ «УК «Казкове місто» укладено Акт прийому-передачі, внаслідок чого ТОВ «УК «Казкове місто» прийняло на баланс житловий будинок за адресою: АДРЕСА_6 (т. 1 а. с. 84 - зворот).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2022 року внесено відомості за № 12023167470000179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відносно посадової особи ТОВ «УК «КАЗКОВЕ МІСТО» (т. 1 а. с. 75).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2023 року внесено відомості за № 12023167470000371 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за заявою ОСББ «ОДЕСЬКИЙ ДВІР» про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 11, з грудня 2021 року ТОВ «КАЗКОВЕ МІСТО» шляхом обману здійснює збір грошових коштів за постачання електроенергії (т. 1 а. с. 76).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2023 року внесено відомості за № 12023167470000442 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за заявою ОСББ «ОДЕСЬКИЙ ДВІР» про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 11, 28.09.2023 року невстановлені особи незаконно проникли до газової котельні за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 11 (т. 1 а. с. 77).
Рішенням Господарським судом Одеської області від 29.05.2023 року справі № 916/3067/22, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 року, задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОДЕСЬКИЙ ДВІР" про стягнення 335 806,64 грн за спожиту активну електричну енергію у повному обсязі за період травня-червня та серпня-вересня 2022 року. Стягнуто з ОСББ "ОДЕСЬКИЙ ДВІР" на користь ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 335 806,64 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4029,68 грн.
Колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За загальним правилом, визначеним у статях 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд повинен першочергово надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на час звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду 22 березня 2023 року у справі № 509/5080/18, провадження № 61-11707св22).
За положеннями частини другої статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" № 2866-III управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України від 14 травня 2015 року № 417-VIII "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (далі - Закон № 417-VIII), предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку (частина перша статті 2 вказаного Закону).
Відповідно до ст. 13 Закону № 2866-III якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
За ч. 1 ст. 10 Закону № 417-VIII співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.
Стаття 6 Закону № 417- VIII визначає права співвласників багатоквартирного будинку. За змістом п. 1, 2 ч. 1 цієї статті співвласники багатоквартирного будинку мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника.
За змістом п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону № 417-VIII, співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 906/1308/19, управління майном багатоквартирного будинку є правом (та, відповідно, обов`язком) власників приміщень у багатоквартирному будинку, яке може реалізовуватися та виконуватися ними через ОСББ, створене в цьому будинку, або шляхом передачі відповідних функцій (чи їх частини) управителю або асоціації.
Визначення порядку управління багатоквартирним будинком, тобто, вирішення питання про те, наділити цими функціями ОСББ, якщо таке створене в цьому будинку, чи передати відповідні функції (чи їх частину) управителю або асоціації, є невід`ємною складовою реалізації прав та виконання обов`язків багатоквартирного будинку щодо належного утримання та управління спільним майном, що здійснюється за їх безпосереднім волевиявленням.
Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів ОСББ) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.
Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору затвердженого Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуг; порядок оплати послуг; порядок і умови внесення змін до договору; строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору (частина перша-четверта статті 11 Закону № 417- VIII.
Водночас відносини, що виникають у процесі надання послуг з управління багатоквартирним будинком, регулюються Законом України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" (Закон № 2189-VIII), згідно зі статтею 13 якого залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 2189-VIII послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору, а управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Споживачами такої послуги може бути індивідуальний споживач (фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги), або колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.
Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору (частина перша статті 1, 9, пункт 1 частини другої статті 21 Закону № 2189-VIII).
За змістом частини першої статті 15 Закону № 2189-VIII договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.
Тобто надання управителем послуг з управління будинком породжує права та обов`язки між співвласниками багатоквартирних будинків і виконавцем таких послуг. 
Щодо посилань скаржників на те, що співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не приймали на загальних зборах рішення про передачу власного нерухомого майна в управління ТОВ «УК «Казкове місто», а тому зазначене товариство не є управителем будинку, колегія суддів зазначає наступне.
У цій справі встановлено, що протоколом загальних зборів власників квартир за адресою: АДРЕСА_6 від 04.12.2021 року вирішено, що співвласники квартир 8-ї секції обрали уповноважену особу з питань житлово-комунального господарства під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управляючою компанією «Казкове місто», здійснення контролю за його виконанням в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_6 ОСОБА_4 .
Згідно з ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченого цією статтею, в тому числі визначення управителя та його відкликання, визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.
Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах.
Отже, законодавець фактично надає співвласникам багатоквартирного будинку право прийняти рішення про обрання форми управління багатоквартирним будинком, з метою реалізації такими співвласниками багатоквартирного будинку права на участь в управлінні будинком особисто або через уповноваженого представника.
04.12.2021 року між ТОВ «УК «Казкове місто» як управителем та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_6 в особі ОСОБА_4 укладено типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком відповідно до якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_6 , а співвласники зобов`язуються сплачувати управителю послуги з управління багатоквартирним будинком.
Додатком до цього договору є список співвласників квартир 8-ї секції, який складається з 56 квартир з АДРЕСА_7 квартиру, зокрема, і квартир скаржників – АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .
Крім іншого, 04.12.2021 року між ТОВ "Едельвейс Плес" (забудовником) та ТОВ «УК «Казкове місто» (управителем) укладено Акт прийому-передачі, внаслідок чого ТОВ «УК «Казкове місто» прийняло на баланс житловий будинок за адресою: АДРЕСА_6 .
Тобто, за рішенням співвласників усі функції з управління 8-ї секції багатоквартирного будинку № 11 було передано управителю - ТОВ "УК "Казкове місто", що узгоджується з положенням ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".
Разом з тим, позивачами не надано та матеріали справи не містять відомостей про визнання недійсним в установленому законом порядку протоколу загальних зборів від 04.12.2021 року та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 04.12.2021 року.
Доводи скаржників про те, що вони є членами ОСББ «Одеський двір» колегією суддів відхиляються, з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно – правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства – суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, – із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16-ц.
Так, звиписки протоколу №2 від 23.12.2018 року загальних зборів ОСББ «Одеській двір», яка була додана до позову, вбачається, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 становить 161 особу. 
Ураховуючи, що позивачі є власниками квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , можна дійти висновку, що квартир у будинку АДРЕСА_1 значно більше аніж членів ОСББ «Одеській двір», та не всі власники квартир у зазначеному будинку є членами ОСББ «Одеський двір».
Крім того, позивачами не надано додатків до протоколу №2 від 23.12.2018 року, а саме, поіменного списку співвласників квартир, що увійшли до членів ОСББ «Одеський двір», а відтак факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами ОСББ «Одеський двір» не підтверджено належними та допустимими доказами, у відповідності до вимог статей 77-81 ЦПК України.
Звертаючись до суду з позовом про визнання порушеними прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як споживачів, позивачі обґрунтовували заявлені позовні вимоги тим, що ТОВ «УК «Казкове місто» веде нечесну підприємницьку практику - примушує співвласників багатоквартирного будинку (мешканців 8-й секції будинку), в тому числі позивачів, до отримання послуги з управління багатоквартирним будинком, яка за своєю якістю та ціною не задовольняє існуючі потреби, та вимагає оплати послуги поставленої без згоди на її придбання, всупереч отриманої відмови споживачів від послуги, без надання інформації про формування цін (тарифів) на цю послугу.
Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до ст. 1 п. 14 Закону України "Про захист прав споживача" нечесна підприємницька практика це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.
Як слідує з п. 4 ч. 2 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним.
Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.
Позивачами не доведено порушення їх прав відповідачем ТОВ «УК «Казкове місто», зокрема, факту примушування співвласників багатоквартирного будинку (мешканців 8-й секції будинку), в тому числі позивачів, до отримання послуги з управління багатоквартирним будинком, оскільки ТОВ «УК «Казкове місто» здійснює управління багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Цвєтаєва, 11 (секція 8) на підставі типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 04.12.2021 року, укладеного з уповноваженою особою зазначеного будинку - Баранніком B.C., який діє в інтересах усіх співвласників 8-ї секції будинку АДРЕСА_1 .
Разом з тим, як вбачається з витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань доданих позивачами, внесення відомостей до реєстру за ознаками кримінальних правопорушень відносно ТОВ «УК «Казкове місто» здійснювалися за заявами ОСББ «ОДЕСЬКИЙ ДВІР», а не позивачів чи інших співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_6 . Між тим, сам факт проведення досудового розслідування не може свідчити про вчинення ТОВ «УК «Казкове місто» кримінального правопорушення.
Крім того, скаржники посилаються на те, що вони зверталися до ТОВ «УК «Казкове місто» з метою надання інформації щодо формування цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги, однак протягом усього часу такі звернення залишені без відповіді та надання витребуваних документів.
Колегія суддів акцентує увагу, що жодних доказів як звернення  ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 до ТОВ «УК «Казкове місто» як управителя будинкуіз запитами на надання інформації щодо формування цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги, так і ненаданняТОВ «УК «Казкове місто» запитаної інформації у строк встановлений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», скаржниками не надано. 
За таких обставин, будь-яких обмежень прав позивачів у наданні їм інформації щодо формування цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги з боку відповідача апеляційним судом не встановлено.
Викладені у позові мотивування та наведені позивачами доводи щодо порушення їх прав, як споживачів засновані на припущеннях і, не доводять факт будь-якого порушення їх суб`єктивних прав та інтересів з боку ТОВ "УК "Казкове місто".
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачами не доведено, а матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «УК «Казкове місто» здійснює нечесну підприємницьку практику, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є їх процесуальним обов`язком.
Щодо стягнення матеріальної шкоди.
Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду регулює ст. 1166 ЦК України.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Позивачі зазначають, що рішенням Господарського суду Одеської області по справі №916/3067/22 від 29.05.2023 року стягнуто з ОСББ «Одеській двір» на користь TОB «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 335 806,64 грн.
На думку ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , діями відповідача, позивачам заподіяна матеріальна шкода в розмірі 359 972,28 грн, яку вони просять стягнути з ТОВ «Управляюча компанія «Казкове місто» на користь ОСББ «Одеській двір».
Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.
Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.
Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань» у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань вбачається, що керівником ОСББ «Одеський двір» код ЄРДПОУ: 42680092, є Романюк Юлія Миколаївна.
Отже, позивачами не надано суду доказів того, що вони мають право представляти інтереси ОСББ «Одеській двір», діяти в порядку самопредставництва останнього, та звертатися до суду з позовом про стягнення грошових коштів на користь ОСББ « Одеській двір».
Щодо стягнення моральної шкоди.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша статті 23 ЦК України). Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга статті 23 ЦК України).
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (пункт 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц).
Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Отже, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, яка вимагає її відшкодування, що відповідає змісту частини третьої статті 12 та статті 81 ЦПК України.
Враховуючи, що судом не встановлено порушенням прав позивачів відповідачем, то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди.
Отже, з огляду на відсутність доказів наявності повноважень у ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , діяти від імені юридичної особи ОСББ «Одеський двір», відсутності неправомірності дій з боку відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права щодо суті спору, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на власному тлумаченні і розумінні позивачами спірних правовідносин та положень законодавства, та зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо оцінки доказів та застосування вимог Закону.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торіха проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").
Також, Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_3 - залишити без задоволення.
Рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 06 серпня 2024 року року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 30.03.2026 року.

Головуючий:       О.М. Таварткіладзе

Судді:         Л.М. Вадовська

С.О. Погорєлова