Справа № 444/4621/25
Провадження № 2/444/474/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Ясиновський Р. Б.
за участі секретаря судового засідання Стець М.О.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 права власності на частину нерухомого майна та визнання права власності на частину нерухомого майна як членами колишнього колгоспного типу двору, -

ВСТАНОВИВ : 

Позивачі звернулися в суд із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області, у якому просять
- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 87,4 кв.м. (житлова площа 55,3 кв.м., допоміжна площа 32,1 кв.м.)) та на 1/4 частину господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 87,4 кв.м. (житлова площа 55,3 кв.м., допоміжна площа 32,1 кв.м.)) та на 1/4 частину господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , як членом колишнього колгоспного типу двору;
- визнати за ОСОБА_2 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 03.12.1997 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 87,4 кв.м. (житлова площа 55,3 кв.м., допоміжна площа 32,1 кв.м.)) та на 1/4 частину господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , як членом колишнього колгоспного типу двору.
Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 20 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 12 лютого 2026 року. 
Витребувано з Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином завірену копію спадкової справи № 37/2025, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 12 лютого 2026 року відкладено підготовче судове засідання у цивільній справі на 26 березня 2026 року та копію даної ухвали та копію ухвали від 20.11.2025 року повторно направлено в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області - для виконання.
Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, однак у прохальній частині позову просили справу розглядати у їх відсутності. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.
Представник відповідача, Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Рава-Руської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечили, визнали такі.
Представник третьої особи, Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. 
Крім того на виконання вимог ухвали суду із Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 37/2025, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Його дружина, ОСОБА_3 , звернулась в Жовківську ДНК для отримання свідоцтва про права на спадщину за заповітом після смерті свого чоловіка. Державний нотаріус завів спадкову справу та видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. 
Внаслідок звернення позивача ОСОБА_1 у Рава-Руській державній нотаріальній конторі Львівської області було зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 квітня 2004 року вбачається, що ОСОБА_5 , державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори, Львівської області посвідчує, що на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Гійченської сільської ради, Жовківського району, Львівської області 05 грудня 2002 року, за реєстром № 122, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 є його дружина ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 . Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 і в цілому складається з трьох кімнат житловою площею 55.3 кв. метри, кухні, кладової, коридору, загальною площею 87.4 кв. метри, при будинку є літня кухня, чотири сараї, споруди, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Гійченської сільської ради, Жовківського району, Львівської обасті 29 жовтня 1987 року, зареєстрованого в Червоноградському бюро техінвентаризації 29 жовтня 1987 року за № 215 (арк. спр. 19).
Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 лютого 2025 року вбачається, що ОСОБА_6 , державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області, посвідчує, що на підставі заповіту, посвідченого Івануса І.Б., секретарем Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області «14» червня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №24, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , 1938 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/4 (однієї четвертої) частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29 квітня 2004 року Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області. Право власності на вищевказане майно зареєстроване 19 лютого 2025 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Із постанови Рава-Руської ДНК Львівської області від 04 березня 2025 року вбачається, що державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області /адреса розташування: Львівська область, Львівський район, місто Рава-Руська, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 3/, розглянувши документи, подані ОСОБА_1 (зареєстрована в АДРЕСА_1 ) для оформлення спадщини за заповітом на 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (спадкова справа №37/2025 від 17 лютого 2025 року), вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: спадкоємцем недотримано п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме: не надані необхідні документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. спр. 13).
Із довідки, виданої 13.10.2025 під № 471 виконавчим комітетом Рава - Руської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що відповідно до погосподарської книги, станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору в АДРЕСА_1 були:
- ОСОБА_4 - 1930р.н. -голова двору
- ОСОБА_3 - 1938р.н.;
- ОСОБА_1 -1963р.н;
- ОСОБА_2 -1963р.н.
Дані взяті з по господарської книги Гійченської сільської ради за 1986 - 1990 рр. 
Станом на 15.04.1991 ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 .
Згідно із ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.
Отже, всі члени колгоспного двору формально мають право, згідно діючого на той час законодавства, на спільну власність у колгоспному дворі, а саме по 1/4 частині нерухомого майна колгоспного двору та по 1/4 частині господарських будівель і споруд даного двору, яке збереглося після його припинення.
З метою оформлення права власності позивачі звернулися в Рава - Руську міську раду Львівського району, Львівській області. Проте їм було відмовлено та усно роз`яснено, що реєстрація їх права власності на частки в будинку можлива лише на підставі рішення суду.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Оскільки господарство в АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного типу двору, члени двору мають право на частку в даному майні. Однак оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно і відповідно до ч.1 п. 9 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. 
Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. 
Довідка, видана 30.05.2025 № 2470 КП ЛОР «Червоноградським міжміським БТІ», підтверджує, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано за колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_4 .
Житловий будинок в АДРЕСА_1 , в арешті, під забороною та в заставі не перебуває.
Житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 складається з приміщень:
житлової (площею 16,8 кв.м.);
житлової (площею 19,4 кв.м.);
житлової (площею 19,1 кв.м.);
кухня (площею 14,9 кв.м.);
кладова (площею 8,5 кв.м.);
коридор (площею 8,7 кв.м).
Загальна площа житлового будинку 87,4 кв.м. (житлова площа 55,3 кв.м., допоміжна площа 32,1 кв.м.) та господарські будівлі, що підтверджується копією технічного паспорту.
Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. 
Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.
Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.
Керуючись ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 23.09.1997 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 87,4 кв.м. (житлова площа 55,3 кв.м., допоміжна площа 32,1 кв.м.)) та на 1/4 частину господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 23.09.1997 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 87,4 кв.м. (житлова площа 55,3 кв.м., допоміжна площа 32,1 кв.м.)) та на 1/4 частину господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , як членом колишнього колгоспного типу двору.
Визнати за ОСОБА_2 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 03.12.1997 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), право власності на 1/4 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 87,4 кв.м. (житлова площа 55,3 кв.м., допоміжна площа 32,1 кв.м.)) та на 1/4 частину господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , як членом колишнього колгоспного типу двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач 1: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Позивач 2: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: Рава-Руська міська рада Львівського району Львівської області (місцезнаходження: вул. Я. Мудрого, буд. 3, м. Рава-Руська, Львівський район, Львівська область, 80316, код ЄДРПОУ 44466754, тел.: 0671143505, e-mail адреса: rawagromada@gmail.com)
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області (юридична адреса: вулиця Я. Мудрого, будинок № 3, місто Рава-Руська, Львівський (раніше Жовківський) район, Львівська область, 80316, код ЄДРПОУ: 34387414, телефон: 03252-44899, електронна пошта: info_rr@gv.lv.notary.gov.ua).

Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2026 року.

Суддя      Ясиновський Р. Б.