КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 826/15914/17
провадження № 2-іс/340/570/25 

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю "НВЦ Полісервіс", товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергомонтаж" про визнання недійсним правочину.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним правочин, укладений між ТОВ "НВЦ Полісервіс" і ТОВ "Газенергомонтаж", за результатами якої складені податкові накладні від 04.05.2017 року №1 і від 16.06.2017 №5.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що ТОВ «НВЦ ПОЛІСЕРВІС» зареєстровано за адресою: 03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 139, керівником та засновником являється ОСОБА_1 . Відповідно до вироку Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2017 по кримінальній справі № 757/56085/16-к, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України та призначено йому узгоджене покарання у виді 500 неопдатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2015 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю "НВЦ Полісервіс", товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергомонтаж" про визнання недійсним правочину.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2018 зупинено провадження в даній справі до набрання законної сили вироку Печерського районного суду міста Києва від 11.04.2017 у кримінальній справі № 757/56085/16-к.
На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду", матеріали справи скеровані до Кіровоградського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Притулі К.М.
Ухвалою від 28 березня 2025 року суддею Кіровоградського окружного адміністративного суду Притулою К.М. дану справу прийнято до свого провадження (а.с.54).
17 березня 2026 року ухвалою суду поновлено провадження по даній справі.
Відзиви на позовну заяву в матеріалах справи відсутні.
Дослідивши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ТОВ «НВЦ ПОЛІСЕРВІС» зареєстровано за адресою: 03150 м. Київ Вул. Червоноармійська, 139, керівником та засновником являється ОСОБА_1 .
Відповідно до податкових накладних від 31.012017 №20, від 09.06.2017 №3, від 15.12.206 №9, від 31.01.2017 №18, від 01.02.2017 №1, від 02.12.2016 №1, від 01.02.2017 №2 , від 09.06.2017 №2, від 15.12.2016 №11, від 31.01.2017 №19, від 15.12.2016 №10 виписаної на користь Відповідача 2, у вказаний період було надано послуги на загальну суму 693 267,50 грн. (у т. ч. ПДВ).

Позивач зазначає, що як було встановлено з аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень відповідно до ВИРОКУ Печерського районного суду м Києва від 30.03.2017 р. по кримінальній справі 757/56085/16-к яким встановлено таке:
«…26.06.2016, ОСОБА_1 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, бажаючи настання юридичних наслідків з метою прикриття незаконної діяльності, перебуваючи в приміщенні державного реєстратора реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Печерського району Головного управління юстиції у м. Києві за адресою м. Київ, вул. Суворова 19, заповнив, підписав та подав «Реєстраційну карту про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», довіреність від 26.06.2015 та наказ про призначення на посаду директора № 3-К від 26.06.2015, в які внесені неправдиві відомості.
На підставі вказаних документів, Державним реєстратором проведено державну реєстрацію ТОВ «НВЦ "Полісервіс"» (код ЄДРПОУ 37506583), про внесення змін до установчих документів та змін відомостей про юридичну особу ТОВ «НВЦ "Полісервіс"» (код ЄДРПОУ 37506583), призначення директором товариства Марків Д.В., юридична адреса товариства: м. Київ, вул. Червоноармійська 139.»
Вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, та призначено йому узгоджене покарання у виді 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
Спірні правовідносини стосуються визнання недійсними правочину між відповідачами - господарських зобов`язань з поставки товарів.
Згідно з пп. 20.1.30 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду, у т.ч. подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними.
Частиною 3 ст. 228 ЦК України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий право-чин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Надані позивачем докази (податкові накладні, вирок) кожен окремо та у своїй сукупності не свідчать про невідповідність оспорюваного правочину (господарського зобов`язання) інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, тому не доводять наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 228 ЦК України, для визнання його недійсним, зважаючи на таке.
Так, податкові накладні підтверджують укладення між відповідачами договору поставки, особливості правового регулювання якого визначені §1 Глави 30 ГК України. Суть правочину (господарського зобов`язання) з поставки товарів та відображена у податкових накладних інформація про господарські операції не суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Аргументованих доводів і доказів протилежного позивач на надав. Згідно з позовною заявою позивач не з`ясовував обставин укладення чи виконання цього договору; не виявив поставку заборонених товарів або без відповідного дозволу (ліцензії); не встановив спрямованість цих операцій на ухилення від сплати податків та/або фактів ухилення від сплати податків за цими операціями; не встановив фактів укладення договору з метою прикриття цими операціями іншої незаконної діяльності тощо.
Згідно з ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд звертає свою увагу на те, що згідно Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Верховного Суду від 20.12.2018 по справі №757/56085/16-к, вирок Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 16 травня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Крім того, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26.09.2019 по справі № 757/56085/16-к, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст.358, ч. 1 ст. 205 КК України - повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 6.
Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт фіктивності вчиненого правочину між ТОВ «НВЦ ПОЛІСЕРВІС» та ТОВ «Газенергомонтаж», позивач до суду не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на відсутність належних та допустимих доказів для визнання недійсним правочину між ТОВ «НВЦ ПОЛІСЕРВІС» та ТОВ «Газенергомонтаж», суд вважає безпідставними позовні вимоги Головного управління ДФС у Київській області, а відтак та з урахуванням викладеного вище, в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ

В задоволені позовних вимог Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю "НВЦ Полісервіс", товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергомонтаж" про визнання недійсним правочину – відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА