Справа № 638/44/26
Провадження № 2/638/21/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 квітня 2026 Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого     Невеніцина Є.В.,
за участю секретаря    Лєбєдєвої А.О.,
представника позивача   Пекареніна А.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала ОСОБА_2 та не була отримана ним за життя у розмірі 264 277,26 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату йому припинено з 01.04.2024. ОСОБА_1 є спадкоємицею (донькою) померлого ОСОБА_2 . Згідно зі змістом заповіту №446 від 01.03.2024, ОСОБА_2 склав розпорядження, яким заповів все своє майно заявниці. Постановою приватного нотаріуса відмовлено у вчинені нотаріальної дії з огляду на те, що грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не включаються до складу спадщини. Заявниця звернулася до відповідача із заявою про надання інформації та належим чином завірених копій відповідних документів щодо суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю. У відповідь на цю заяву Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області надано відповідь, якою зазначено, що ОСОБА_1 не є стороною у зазначених рішеннях суду, щодо виплати недоотриманої пенсії за дні життя померлого ОСОБА_2 , підстави для внесення її даних до Реєстру судових рішень відсутні. Суми пенсії у загальному розмірі 264 277,26 грн, що були перераховані у відповідності до Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року у справі №520/7753/22 та Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року у справі № 520/3528/23 та належали ОСОБА_2 залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.
Ухвалою суду від 13.01.2026 по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
04.02.2026 відповідачем подані пояснення з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не зверталася до головного управління з відповідною заявою в строки, передбачені ст.61 Закону, № 2262-ХІІ та не є стороною у рішенні суду, підстави для внесення даних позивача до Реєстру судових рішень щодо виплати недоотриманої пенсії за дні життя померлого ОСОБА_2 відсутні.
13.03.2026 по справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило.
Суд, вислухавши пояснення представник позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року по справі №520/7753/22, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області – задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки № 100/27016 від 16.09.2021 № 33/41-3799, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області», з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року по справі №520/3528/23, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 з 01.07.2021 пенсію в розмірі 73% грошового забезпечення та щомісячну доплату в розмірі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області заявниці відмовлено у внесенні даних до Реєстру судових рішень, оскільки вона не звернулася до головного управління з відповідною заявою в строки, передбачені ст.61 Закону та не є стороною у рішенні суду.
Згідно розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області сума виплати, не отриманої ОСОБА_2 , на підставі рішення суду за період з липня 2021 року по травень 2023 року становить 57974,69 грн, сума виплат на підставі рішення суду за період з грудня 2019 року по грудень 2022 року становить 206303,26 грн.
Згідно заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №446 від 01 березня 2024 року, ОСОБА_2 заповів все своє майно доньці – ОСОБА_1 
23.10.2024 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренка Т.А. видано заявниці свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частки у праві власності на квартиру.
Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренка Т.А. №154/02-14 від 07.11.2025 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не включаються до складу спадщини.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ.
Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами другою та третьою статті 61 Закону № 2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Верховний Суд неодноразово виснував, що тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.
Так, за життя ОСОБА_2 не одержав нараховану на виконання рішення суду різницю в пенсії, яка згідно розрахунку у пенсійній справі становить загальний розмір 264277,26 грн.
Позивач, як спадкоємиця померлого, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з метою отримання цих коштів, однак вони позивачу виплачені не були.
ОСОБА_1 є спадкоємицею померлого ОСОБА_2 за заповітом, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька, а тому позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.
Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. А відтак позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії.
Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, оскільки позивач, у встановленому законом порядку набула права власності на недоотриману суму пенсії, шляхом її спадкування після смерті батька.
Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду по справі № 428/6685/19 від 23.09.2020 року.
Керуючись ст. ст.1216,1217,1218 ЦК України, ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83,95, 141, 263-264, 268 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, м-н Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала ОСОБА_2 та не була отримана ним за життя у розмірі 264 277 (двісті шістдесят чотири тисячі двісті сімдесят сім) грн 26 коп.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом, грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала ОСОБА_2 та не була отримана ним за життя у розмірі 264 277 (двісті шістдесят чотири тисячі двісті сімдесят сім) грн 26 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Є.В.Невеніцин