УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/4504/25 Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В. 
Номер провадження №33/4805/109/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м.Житомир
Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Кобриної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кобриної Ніни Володимирівни, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.
Згідно з постановою судді районного суду, водій ОСОБА_1 11 серпня 2025 року о 15-15 год по вул. Лесі Українки в с. Нова Романівка Звягельського району керував автомобілем «Ауді А4», д.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager», що підтверджується тестами 1030, 1031 від 11 серпня 2025 року. За результатом огляду виявлено вміст алкоголю 0,30 та 0,29 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Кобрина Н.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що суд першої інстанції не врахував, що працівники поліції відмовляли водія від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Покази свідків про не вживання алкоголю ОСОБА_1 та його заперечення суд не взяв до уваги. Відеозапис не вважає належним доказом, оскільки не зазначено технічний засіб, на який він здійснений. На думку захисника, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення – недоведена.
Заслухавши пояснення захисника – адвоката Кобриної Н.В., яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Як вірно встановив суддя місцевого суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 758274 від 11 серпня 2025 року; чеками приладу Алкотест Драгер 6820, результати огляду ОСОБА_1 – 0,30 та 0,29 проміле; направленням ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу КНП Звягельська багатопрофільна лікарня від 11 серпня 2025 року; розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом; розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв?язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, результат огляду на стан сп`яніння 0,30 та 0,29 проміле; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; копією постанови серії ЕНА №5455695 від 11 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення п. 2.3.в ПДР; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На думку апеляційного суду процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції з дотриманням вимог закону.
Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735(далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
За положенням ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Так, з матеріалів справи та відеозаписів вбачається, що працівники поліції зупинили Audi A4, за кермом якого був ОСОБА_1 . Зауважили на невикористання водієм пасків безпеки, повідомили про безперервну відеофіксацію, попросили водійські та військово-облікові документи. У зв`язку з виявленим запахом алкоголю з ротової порожнини, запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 погодився. Далі водію роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснили порядок використання приладу Алкотестера Драгер, розпечатали мундштук та ОСОБА_1 пройшов огляд із позитивним результатом – 0,30 проміле. Водій поставив під сумнів вказаний результат та з дозволу працівників поліції повторно здійснив задув із використанням нової трубки із результатом – 0,29 проміле. У подальшому у його присутності працівники поліції склали адміністративні матеріали. 
Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису, вбачається, що зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», була обумовлена порушенням водієм Правил дорожнього руху. В даному випадку, після зупинки автомобіля ОСОБА_1 було надані відповідні пояснення щодо мотивів зупинки, та повідомлено про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а тому його подальші дії регламентуються нормами п. 2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля.
Складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та інші матеріали надані водію на ознайомлення, які той підписав без зауважень та заперечень. 
Зазначений вище відеозапис з портативних нагрудних камер поліцейських та службового автомобіля є безперервним, послідовним та відображає зазначені у протоколі події, тому відповідає п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та вимогам ст. 251 КУпАП. Всупереч доводам захисника у додатках до протоколу зазначене відео з нагрудної камери №857571. 
Розділом ІІ п. 7 Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Отже, законодавством України встановлений мінімальний показник вмісту алкоголю в крові 0,2‰, за наявності якого, можна стверджувати про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Разом з цим, у водія ОСОБА_1 встановлені показники 0,30 проміле та 0,29, що перевищує допустиму норму та свідчить про беззаперечне перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. 
Апеляційний суд звертає увагу, що після проходження огляду ОСОБА_1 підписав обидва чека приладу Алкотестера Драгер, погодився з їх змістом. На запитання працівників поліції про можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, останній відмовився. Оскільки будь-яких заперечень щодо встановленого внаслідок проведеного огляду показника вмісту алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 не висловлював, підтвердив вживання алкоголю напередодні, тому працівники поліції обґрунтовано склали щодо нього адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Долученим відеозаписом не підтверджені аргументи захисника про спонукання працівниками поліції водія відмовитись від проходження огляду у найближчому медичному закладі.
Погоджувальна поведінка ОСОБА_1 після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння свідчить про добровільне проходження ним огляду.
На переконання суду у матеріалах справи міститься достатньо доказів на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, а покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які надавали пояснення у районному суді, не можуть бути беззаперечним доказом підтвердження тверезості ОСОБА_5 , оскільки такий висновок може бути зроблений лише за результатами огляду водія поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я у присутності поліцейського.
Отже, аргументи захисника щодо порушення працівниками поліції порядку огляду, що апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля з позитивним результатом – 0,30 проміле та 0,29 проміле, погодився з таким результатом огляду, та від огляду у закладі охорони здоров`я відмовився. 
Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Апеляційним судом не встановлено будь-яких обставин, що робили даний доказ недопустимим або неналежним. 
Під час перегляду вказаного відеозапису апеляційним судом за вказаних обставин не встановлено будь-яких порушень працівниками поліції ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, якими закріплена процедура проведення огляду особи на стан сп`яніння.
За змістом ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Кобриної Ніни Володимирівни, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь