Справа № 743/1223/25
Провадження №3/743/2/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року селище Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Макаревич Я.М., , за участю секретарів Довбенко О.М., Коваль Т.С., захисника Кушнеренка Є.Ю., в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки справу про адміністративне правопорушення, вчинене:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 ,
кваліфіковане за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 445742 від 06.09.2025 вбачається, що 06.09.2025 о 18 годині 49 хвилин в селищі Любеч Чернігівського району Чернігівської області, контрольний пост (Щит) на перехресті доріг Чернігів-Любеч-Ріпки водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, в установленому законом порядку відмовився, чимпорушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, далі - ПДР).
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.
Від його представника Кушнеренка Є.Ю.надійшли поясненнях по суті справи від 25.09.2025 та додаткові пояснення від 30.10.2025, в яких звертав увагу суду зокрема на таке. 
Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області у справі
№ 743/1252/25 скасовано постанову серії ЕНА № 5663612 від 06 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Справу про адміністративне правопорушення закрито. Закриваючи провадження у справі, суд зазначив, що жодними доказами у справі не підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перетинаючи контрольний пункт "Щит" о 18 годин 49 хвилин.
У справі № 743/1201/25 суд постановив провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити. Як вбачається з постанови у справі, за результатами дослідження матеріалів справи справедливими вважає суд доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника щодо того, що з наданого до заперечень чеку POS-терміналу вбачається факт перебування ОСОБА_1 о 18 год 51 хв у торговій точці, розташованій у селищі Любеч, в той час як з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що останній о 19 год 00 хв здійснив рух в бік в`їзду. Судом встановлено, що приблизна відстань від двох в`їздів до селища Любеч до магазину, розташованого за адресою: Преображенська, 23, становить 800 та 1200 метрів.
Відтак, враховуючи потребу у часі для прямування до магазину та часі на придбання товару, суд ставиться критично до ймовірності перебування ОСОБА_1 за локацією блокпосту щонайменше протягом 20 хвилин від зазначеного у протоколі часу.
Вказане спростовує час вчинення правопорушення, зазначений у протоколі.
Відповідно до статті 86 КАС України та статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.
Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першої статті 72 КАС України та частиною четвертою статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративної справи не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.
Тобто, за змістом частини першої статті 72 КАС України та частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.
Водночас, передбачене частиною першою статті 72 КАС України та частиною четвертою статті 78 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.
Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 824/234/16-а, від 21 серпня 2019 року у справі № 465/5960/14-а, від 18 липня 2019 року у справі № 464/2262/17.
Таким чином представник ОСОБА_1 - Кушнеренко Є.Ю. - вважаєдоведеним, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та, відповідно не вчиняв інкриміноване йому правопорушення за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, а саме: фактичні дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 445742 від 06.09.2025, копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5663612 від 06.09.2025, поясненні ОСОБА_2 від 06.09.2025, поясненні ОСОБА_3 від 06.09.2025, поясненні ОСОБА_4 від 06.09.2025, поясненні ОСОБА_5 від 06.09.2025, довідках інспектора СРПП ВП № 2 (с-ще Ріпки) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Андрія Силенка, відеозаписі з відеореєстратора поліцейського, поясненнях по суті справи представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Кушнеренка Є.Ю. від 25.09.2025, додаткових поясненнях представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності
Кушнеренка Є.Ю. від 30.10.2025, копії рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.10.2025, копії постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09.10.2025, суд встановив таке.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.
У відповідності до вимог пункту 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Таким чином, доказуванню в даній справі підлягає безпосередній факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
До матеріалів справи додано відеозапис з відеореєстратора поліцейського автомобіля. З нього вбачається, що поліцейський вперше підходить до ОСОБА_1 не безпосередньо після зупинки автомобіля на блок-посту, а через значний проміжок часу в селищі Любеч. В цей час сам ОСОБА_1 не перебуває за кермом транспортного засобу, а знаходиться біля магазину та вживає алкогольні напої. 
Декілька годин відеозаписів з бодікамер поліцейських фіксують процес оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , на яких він не погоджується з фактом вчинення ним адміністративних правопорушень. 
Оскільки, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 було попередньо зупинено на блок-посту співробітниками ДПС, у яких, на відміну від поліцейских, відсутні бодікамери, суддею з власної ініціативи було викликано у якості свідків співробітників ДПС
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , пояснення яких містяться в матеріалах справи.
Судом вживались заходи щодо неодноразового виклику останніх у судове засідання в якості свідків, однак ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судові засіданні, призначені на 19.12.2025, 29.01.2026, 16.02.2026, 19.03.2026 не з`явились. Відтак, суддя позбавлений можливості надати належну оцінку їх свідченням.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Тобто, факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою складовою частиною зазначеного правопорушення.
Встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.10.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови задоволено повністю та скасовано постанову серії ЕНА № 5663612 від 06 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,справу про адміністративне правопорушення закрито.
У вказаному рішенні зазначено "Так жодними доказами у справі не підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перетинаючи контрольний пункт "Щит" о 18 год 49 хв."
Крім того, постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09.10.2025 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченої частиною 1 статті 18510 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито.
У вказаній постанові зазначено "Як встановлено судом, приблизна відстань від двох в`їздів до селища Любеч до магазину, розташованого за адресою: Преображенська, 23, становить 800 та 1200 метрів.
Відтак, враховуючи потребу у часі для прямування до магазину та часі на придбання товару, суд ставиться критично до ймовірності перебування ОСОБА_1 за локацією блокпосту щонайменше протягом 20 хвилин від зазначеного у протоколі часу. 
Вказане спростовує час вчинення правопорушення, зазначений у протоколі".
Відтак, застосовуючи преюдицію щодо відсутності фіксації факту керування
ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що такий факт доказуванню/спростуванню не підлягає. 
Згідно з частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Враховуючи те, що до матеріалів справи не надано достатніх та належних доказів, які б доводили факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу та відмову останнього при цьому від огляду на стан сп`яніння, суддя, застосовуючи принцип «поза розумним сумнівом», приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з положеннями статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, керуючись принципами презумпції невинуватості, на підставі частини 1 статті 247 КУпАП, суддя вважає за необхідне закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 130, 221, 245-249, 251, 252, 276-279, 280, 283-285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого на оскарження.
Суддя Я.М. МАКАРЕВИЧ