Березівський районний суд Одеської області 

19.02.2026
Справа № 494/298/26
Провадження № 3/494/104/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2026 року суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП),-
ВСТАНОВИВ:
12.02.2026 року до Березівського районного суду Одеської області від СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №585398 від 07.02.2026 року про адміністративне правопорушення вбачається, що 07.02.2026 року о 12:45 год., в м. Березівка по вул. Героїв України ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на прав керування даним транспортним засобом, а саме не отримував у сервісному центрі МВС України. Раніше притягався до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП. 
До суду ОСОБА_1  повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Судом вжито передбачених законом заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи за адресою, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення шляхом надіслання повідомлення поштою.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
При цьому суддею зауважується, що ОСОБА_1 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.
Відповідно до положень ч. 2ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 5ст. 126 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП),керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)».
Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, ця особа протягом року має бути визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2-4 ст. 126 КУпАП та на неї має бути накладено адміністративне стягнення і даний факт має бути підтверджений постановою, яка набрала законної сили.
Згідно ч.2 ст. 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.
До протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, який складено 07.02.2026 року долучено фотокопію постанови №ЕНА №5873864 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 . Однак доказів того, що дана постанова була вручена ОСОБА_1 , скерована до виконання, не оскаржена та виконана, матеріали справи не містять, а відтак доказів того, що остання набрала законної сили, суду не надано. Супровідний лист про скерування такої на виконання до Березівського відділу державної виконавчої служби, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ніким не підписаний та не завірений уповноваженою особою Березівського РВП ГУНП в Одеській області, тому є неналежним доказом. 
Таким чином, відсутність відомостей щодо вручення ОСОБА_1 та набрання законної сили постанови про накладення на нього штрафу за ч.2 ст.126 КУпАП, позбавляє суд можливості встановити факт набрання законної сили вказаною постановою та вирішити питання щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП.
Факт того, що правопорушення вчинено повторно має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органами патрульної поліції.
Відповідно до положень п.4 розділу VII (Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно) Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 №1395 (далі по тексту Інструкція) передбачено, що поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.
У той же час, всупереч вимогам п.п.4, розділу VII вказаної Інструкції , до протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не долучено довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, про отримання (неотримання) ОСОБА_1 за місцем свого проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Крім того, до протоколу не додано доказів належності ОСОБА_1 на праві власності автомобіля ВАЗ 2107 O, д.н.з. НОМЕР_2 , про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, що позбавляє суд можливості в подальшому визначити правопорушнику вид та розмір адміністративного стягнення, оскільки санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Також, в протоколі містяться неточності стосовно особи відносно якої він складений, так в п. 4 зазначено особу щодо якої складено протокол: ОСОБА_1 , а в п.7, в описі встановлених даних зазначено « ОСОБА_2  повторно протягом року керував….». 
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Суд, зберігаючи об`єктивність, не може витребовувати певні докази за відсутності відповідних клопотань сторін.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині повторності вчинення правопорушення, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Керуючись ст. ст.40-1, ч.5 ст.126, п.1 ст.247,252,283,284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя          Панчишин А.Ю.