Справа № 646/7302/24 
№ провадження 1-кп/646/319/2026 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року          місто Харків    
Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia)кримінальне провадження № 22022220000003654 від 23.12.2022 з обвинувальним актом щодо 
ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Великобурлуцького району Харківської області, одруженого, із середньою освітою, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ; документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 11.11.1999 Куп`янським МВ УМВСУ в Харківській області; 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, 

за участю сторін кримінального провадження: 
прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В :

Громадянин України ОСОБА_7 добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, створених на тимчасово окупованій території на території Грушівської територіальної громади Куп`янського району Харківської області за таких обставин.
Верховною Радою УРСР 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно - адміністративних одиниць.
У Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.1997 № 3-зп зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах I, III та XIII Основного Закону України - Конституції України. Зокрема, положеннями ст.ст. 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Згідно зі ст. 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. За ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. 
Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України. Відповідно до ст. ст. 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано- Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.
Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькою конвенцією 1907 року, Конвенцією про захист цивільного населення під час війни 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним правовим діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН). До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу. Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй. Декларацією Генеральної Асамблеї ООН про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав від 09.12.1981 № 36/103 та Резолюціями - 2131 (XX) від 21.12.1965, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про захист їх незалежності та суверенітету, 2625 (XXV) від 24.10.1970, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, 2734 (XXV) від 16.12.1970, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та 3314 (XXIX) від 14.12.1974, що містить визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими міжнародними документами закріплено обов`язок держав утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави. Крім того, у ст. ст. 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 (XXIX) від 14.12.1974, зокрема, визначено, що ознаками агресії є: - застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави; - застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН. Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії: - вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини; - бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; - блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; - напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави; - застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; - дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави; - засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них. Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.
Встановлено, що 24.02.2022 російською федерацією, як державою-агресором, було першою застосовано збройну силу проти України і продовжено вчинення агресії, зумовлену з окупацією території України, в тому числі й с. Грушівка Куп`янського району Харківської області.
В порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент російської федерації (далі – рф), а також інші представники військово-політичного керівництва рф, всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), здійснили повномасштабне збройне вторгнення на територію України.
Спочатку 22.02.2022 президент рф, бажаючи здійснити повномасштабне збройне вторгнення на територію України, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами країни, яке було задоволено, а вже 24.02.2022 о 5 годині ранку ним було оголошено про рішення розпочати повномасштабне військове вторгнення в Україну.
В той же день, 24.02.2022, на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
У відповідь на вказані дії держави-агресора 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку і діє по теперішній час.
В період з 24 лютого по 09 вересня 2022 року в ході агресивної війни проти України, державою-агресором здійснено окупацію частини території України, в тому числі с. Грушівка Куп`янського району Харківської області відповідно до переліку затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004.
Надалі представниками збройних сил та інших органів влади держави-агресора з метою зміни меж території та державного кордону України, реалізації власної окупаційної політики, на окупованих територіях, зокрема Грушівської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, було взято під контроль всі установи, в яких до повномасштабного вторгнення здійснювалось забезпечування діяльності органів державної влади України та місцевого самоврядування, а також виробничі, торгівельні підприємства, медичні, учбові заклади та інші будівлі і споруди, придатні для використання.
За вказаних обставин в червні 2022 року, але не пізніше 20.06.2022 року, на території Грушівської територіальної громади Куп`янського району Харківської області у ОСОБА_7 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття посади «виконуючого обов`язки помічника начальника відділу (селищного) Кіндрашівського територіального відділу Тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області», у незаконному органі влади, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме «Тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області», створеному на тимчасово окупованій території у м. Куп`янськ Куп`янського району Харківської області, яка полягала у виконанні організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на території Грушівської територіальної громади Куп`янського району Харківської області. 
Так, громадянин України ОСОБА_7 на добровільній основі у період з червня 2022 року по 20.06.2022 погодився зайняти посаду «виконуючого обов`язки помічника начальника відділу (селищного) Кіндрашівського територіального відділу Тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області», у незаконному органі влади, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме «Тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області», створеному на тимчасово окупованій території у м. Куп`янськ Куп`янського району Харківської області.
Крім того, 18 липня 2022 року на території м. Куп`янськ Куп`янського району Харківської області, назву утвореної всупереч законодавству України окупаційної адміністрації змінено з «Тимчасової цивільної адміністрації Харківської області» на «Військово-цивільну адміністрацію Харківської області» згідно наказу «№ УГ-33/22» від 18.07.2022 виданим головою вказаної окупаційної адміністрації ОСОБА_8 .
У період не пізніше 12 серпня 2022 року у зв`язку із перейменуванням вказаної вище окупаційної адміністрації, ОСОБА_7 продовжуючи свій кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора, продовжив займати вищевказану посаду у «Військово-цивільній адміністрації Харківської області» та виконувати вказані вище функції по 09 вересня 2022 року.
Таким чином, ОСОБА_7 у період з 20.06.2022 по 09.09.2022 за вказаних обставин добровільно здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарчі функції, а саме:
-забезпечення незаконної діяльності Кіндрашівського територіального відділу Тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області як складової окупаційної адміністрації держави агресора РФ. На виконання вказаної вище функції ОСОБА_7 залучив до незаконної діяльності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виконувала його вказівки, як «секретар Кіндрашівського територіального відділу Тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області», з метою допомоги у реалізації своїх функцій;
-відвідування, як представника окупаційної адміністрації держави агресора рф, засідань та прийняття в них участі з метою встановлення повноважень вертикалі окупаційних органів влади та окупаційного режиму на території Куп`янського району Харківської області;
-отримання від представників незаконного органу влади, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора рф, а саме «Тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області», створеної на тимчасово окупованій території у м. Куп`янськ Куп`янського району Харківської області пального та в подальшому розпорядження ним з метою забезпечення благоустрою на території Грушівської територіальної громади Куп`янського району Харківської області;
-отримання окупаційних газет «Харьков Z», від окупаційної адміністрації держави-агресора рф, а саме «Тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області, та розповсюджував вказані газети у приміщенні селищної ради за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с. Грушівка, провулок Центральний, 1, тобто у публічно доступному місці для необмеженого кола осіб – мешканців вказаної вище територіальної громади з метою поширення та утвердження окупаційного режиму держави агресора рф;
-збір інформації від місцевого населення щодо проблем, пов`язаних із наданням житлово-комунальних послуг, та здійсненням міжміських перевезень для мешканців вказаної вище територіальної громади, та в подальшому реалізував їх вирішення з представниками незаконного органу влади, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме «Тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області», створеній на тимчасово окупованій території у м. Куп`янськ Куп`янського району Харківської області;
-видача довідок мешканцям Грушівської територіальної громади Куп`янського району Харківської області щодо узгодження з представниками ЗС РФ чи інших військових формувань РФ пересування окупованими територіями України Харківської області мешканців вказаної вище територіальної громади;
-налагодження комунікації з мешканцями Грушівської територіальної громади Куп`янського району Харківської області з метою недопущення мітингів та протестів щодо встановленого окупаційного режиму.
Однак, 09.09.2022 вказана вище протиправна діяльність ОСОБА_7 була припинена на території Куп`янського району Харківської області, у зв`язку із її деокупацією ЗС України та іншими військовими формуваннями, утвореними відповідно до законодавства України. 
ОСОБА_7 обізнаний про розпочате щодо нього кримінальне провадження, повістки про виклик публікувались в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Проте, ОСОБА_7 до органів досудового слідства не з`являвся, що підтверджено ухвалою Київського районного районного суду м.Харкова від 14.06.2024, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , оскільки він з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів слідства на території російської федерації.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 «Шомоді проти Італії», проведення заочного розгляду кримінального провадження відповідатиме принципам, закріпленим у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (право на справедливий суд), тільки в тому випадку, якщо з боку державних органів будуть вжиті заходи забезпечення ретельної перевірки «з метою встановлення поза обґрунтованим сумнівом того, чи дійсно особа беззастережно відмовилася від свого права виступати в суді».
За приписами ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
З метою дотримання прав обвинуваченої, суд неодноразово здійснював виклик ОСОБА_7 у судові засідання шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та шляхом публікації у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті суду. Крім того, судові виклики направлялася на адресу місця проживання ОСОБА_7 , які повернуті відділенням поштового зв`язку «Укрпошта» на зворотну адресу суду без вручення адресату. На виконання вимог ст. 135 КПК України копія повістки на ім`я обвинуваченої ОСОБА_7 надіслана та кожного разу вручена його захиснику.
Разом з тим, ОСОБА_7 після належного та завчасного повідомлення про виклики до суду жодного разу не прибула, внаслідок чого ухилилася від явки на виклик суду: не прибула на виклик без поважної причини більш як два рази, що є визначеною законом процесуальною умовою для здійснення спеціального судового провадження.
Аналіз цих фактів свідчить про те, що ОСОБА_7 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мала би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, був обізнаний зі своїми правами, які неодноразово роз`яснювалися. Держава Україна під прискіпливим і далеко неформальним контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право при розгляді пред`явленого йому кримінального обвинувачення на стадії призначення справи до судового розгляду як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого обвинувачення; b) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту і спілкуватися з обраним самим ним захисником; с) бути судженим без невиправданої затримки; d) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника безплатно для нього.
Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Натомість ОСОБА_7 скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України.
За таких обставин суд розцінює такі дії як відмову ОСОБА_7 , який перебуває на території рф, але знає про розпочате щодо себе кримінальне провадження, від здійснення свого права постати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само як і про його наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна.
Сукупність вказаного переконує суд у тому, що ОСОБА_7 переховується від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Можливість розглянути справу і прийняти у ній рішення за відсутності обвинуваченого відповідає загальним засадам демократичного суспільства, стандартам судового розгляду, закріпленим, зокрема, в Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи від 19.01.1973 «Про критерії, що регламентують розгляд, що здійснюється за відсутності обвинуваченого».
При цьому, суд зазначає, що ч. 4 ст. 323 КПК України визначено, якщо після постановлення ухвали про спеціальне судове провадження обвинувачений з`явився або був доставлений до суду, судовий розгляд продовжується з моменту постановлення такої ухвали згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Судом роз`яснювалося обвинуваченому ОСОБА_7 його право з`явитись до суду на будь-якій стадії кримінального провадження та реалізувати всю сукупність прав обвинуваченої, гарантованих міжнародно-правовими актами, Конституцією України та кримінальним процесуальним законом, в тому числі і право на участь в судовому проваджені.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2025 вирішено здійснювати спеціальне судове провадження у відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 (in absentia), який показань суду не давав та будь-яких клопотань від останнього за весь час перебування в провадженні суду цієї справи на адресу суду не надходило. 
Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченої, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
При цьому, судом вживалися заходи для забезпечення обвинуваченому ОСОБА_7 права на захист та доступ до правосуддя, у зв`язку з чим останній викликався в судові засідання в порядку ст.323 КПК України. Обвинуваченому направлялися повістки про виклик за останньою відомою адресою проживання та шляхом публікації інформації про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - в газеті «Урядовий кур`єр», а також шляхом публікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Основ`янського (до 25.04.2025 Червонозаводського) районного суду міста Харкова. Відтак з моменту опублікування повістки про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомлена з її змістом.
Суд вважає, що наявні у справі чисельні документи свідчать про відмову ОСОБА_7 належним чином повідомленого про розпочате щодо нього кримінальне провадження, від реалізації права предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його намір ухилитися від кримінальної відповідальності.
У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від правосуддя суд розцінює як реалізацію останнім невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Водночас, судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за обов`язковою участю захисника, що був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях, - адвоката ОСОБА_6 , який брав участь на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження.
Захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду: приймав активну участь у допиті свідків, заявляв певні клопотання та у судових дебатах висловив свою позицію щодо недоведеності вини останнього у даному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що добровільність дій обвинуваченого щодо зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі, створеному окупаційною адміністрацією рф, та реалізація ним його функцій на тимчасово окупованій території не доведена, причини зазначеної поведінки обвинуваченого, а саме чи діяв він добровільно і чи не є його дії наслідком погроз чи шантажу з боку представників окупаційної влади не встановлені. Таким чином, на думку захисника, прокурором під час судового розгляду не доведено наявність в діях ОСОБА_7 ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, захисник просив постановити відносно обвинуваченого виправдувальний вирок.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Разом з тим, суд враховує, що тимчасова окупація з боку рф частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку рф частини території України є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами рф, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, у зв`язку з чим ці факти не потребують окремого доказування в межах даного кримінального провадження.
За відповідними наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» місто Куп`янськ Харківської області є територією, яка з 24.02.2022 по 10.09.2022 було тимчасово окупованою територією України.
Також загальновідомим є факт створення на окупованих територіях України окупаційних адміністрацій, правоохоронних та інших владних органів, які не потребують окремого судового доказування.
Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Дослідивши письмові докази, надані прокурором під час судового розгляду, допитавши свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що є мешканкою с. Грушівка Куп`янського району та під час тимчасової окупації території району російськими військовими вона перебувала у с. Грушівка, працювала секретарем у сільській раді. З 01.07.2022 був окупаційною владою був створений новий орган влади- територіальний відділ тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району, у якому посаду помічника зайняв ОСОБА_7 та серед населення його посада мала назву староста с. Грушівка. ОСОБА_7 приймав участь у нарадах, які проводила тимчасова окупаційна адміністрація, у його підпорядкуванні були працівники з благоустрою та діловод ОСОБА_9 , він отримував в окупаційній адміністрації газету «Харьков Z», яку розповсюджували серед мешканців села. Заробітну плату працівникам видавали у російських рублях готівкою по відомості. Про факти примусу чи будь-якого тиску на ОСОБА_7 свідку не відомо.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що до тимчасової окупації села Грушівка вона працювала у місцевій школі вчителем, ОСОБА_7 був кочегаром в котельні. В кінці квітня 2022 року ОСОБА_12 зібрав мешканців у приміщенні сільської ради та повідомив про створення нового органу влади і запропонував ОСОБА_7 посаду старости, на що останній погодився. У нього в підпорядкуванні були працівники сільської ради. Також свідок повідомила, що після деокупації с. Грушівка ОСОБА_7 через непідконтрольну територію виїхав до російської федерації. 
Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , під час тимчасової окупації с. Грушівка Куп`янського району вона знаходилася у селі та працювала спеціалістом у новоствореному органі окупаційної влади Кіндрашівський територіальний відділ тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району, якому підпорядковувався також помічник у с. Грушівка. ОСОБА_7 на пропозицію ОСОБА_12 погодився зайняти посаду помічника начальника відділу, це відбулося в травні 2022 року. ОСОБА_7 їздив до Кіндрашівського територіального відділу тимчасової цивільної адміністрації Куп`янського району на наради, виконував завдання, які йому там надавали, розподіляв у селі гуманітарну допомогу, розповсюджував газети «Харьков Z», виконував адміністративно-господарські функції, у нього в підпорядкуванні були діловод та працівники групи благоустрою. Також свідок додала, що вказану посаду ОСОБА_7 зайняв добровільно, він не виказував ознак тиску або погроз щодо нього.
Крім показань свідків, винуватість ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими та речовими доказами.
За повідомленням керівника сил і засобів ВКР СБУ ОУВ «Харків» від 20.12.2022 року в ході виконання завдань контррозвідувального забезпечення отримано оперативну інформацію про осіб, що здійснювали колабораційну діяльність на тимчасово окупованих територіях, в тому числі щодо ОСОБА_7 , який під час окупації с. Грушівка добровільно співпрацював з окупаційними органами влади. 
Як вбачається із заяви ОСОБА_14 , вона як секретар Кіндрашівської сільської ради, прибувши до приміщення, яке розташоване у м. Куп`янську вул. 1 Травня, 19, знайшла документи, що використовувалися органами окупаційної влади, та передала їх представникам правоохоронних органів. Крім того, за супровідним листом відділу освіти, культури, молоді та спорту Кіндрашівської сільської ради від 15.01.2024 органу досудового розслідування було направлено документи із підписом ОСОБА_7 , який працював оператором газової котельні приміщення Грушівського ліцею Кіндрашівської сільської ради.
Відповідно до протоколу огляду документів від 01.03.2024 слідчим СВ УСБУ в Харківській області було проведено огляд документів, які були отримані як додаток до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 20.12.2022 та встановлено, що в паперовому конверті мається документи з назвами: 
- трудовой договор г. Купянск, временная гражданская администрация Купянского района Харковской области в лице и.о. главы ОСОБА_15 и ОСОБА_7 заключили договор о принятии ОСОБА_7 на должность и.о. помощника начальника отдела Кондрашовського территориального отдела ВГА Купянского района Харьковской области;
- приказ и.о. главы временной гражданской администрации Купянского района Харковской области ОСОБА_15 от 27.06.2022 о назначении на должность и.о. помощника начальника отдела (сельский) Кондрашовського территориального отдела ВГА Купянского района Харьковской области ОСОБА_16 ;
- перечень населенных пунктов с указанием ответственного лица по Кондрашовському территориальному отделу ВГА Купянского района Харьковской области, где с. Грушовка, с. Васильевка - ОСОБА_16 , и.о. помощника начальника отдела;
- акт от 12 августа 2022г. о списании бензина, с подписью и.о. помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела ОСОБА_7 ;
- акт от 25 июля 2022г. о списании краски в количестве 6 кг, с подписью и.о. помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела ОСОБА_7 ;
- акт приема-передачи от 28 июня 2022, о принятии денежных средств 280000 тыс. рублей, с подписью старосты ОСОБА_7 ; 
- информация о названии улиц на территории села Грушевка Кондрашовского территориального отдела с подписью помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела ОСОБА_7 ; 
- акт о списании топлива;
- данные от 15.08.2022 об ответственных за распространение газеты « ІНФОРМАЦІЯ_3 », под №7 ОСОБА_7 с. Грушевка, с. Васильевка количество экземпляров 200;
- таблица показаний счетчиков электроэнергии по Кондрашовскому территориальному отделу ВГА с. Грушевка с подписью и.о. помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела ОСОБА_7 ;
- табель учета рабочего времени за июнь 2022;
- заявление ОСОБА_17 на обеспечение дровами от 27.07.2022 на имя глав ВГА Купянского района Харьковской области Губина с резолюцией « ОСОБА_7 – к исполнению»;
-акт о фактическом месте проживания от 16.08.2022 заверенный и.о. помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела ОСОБА_7 ; 
- реестр выданных предписаний на покос травы и уборке территории за подписью и.о. помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела ОСОБА_7 ;
-ведомость получения единовременной материальной помощи №941, «30000 староста ОСОБА_7 » подпись;
- ведомость получения единовременной материальной помощи №953, -ведомость получения единовременной материальной помощи №1006, «20000 староста ОСОБА_7 » подпись.
Як встановлено у висновку експерта №26 від 17.04.2024 судово-почеркознавчої експертизи Українського інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ, підписи від імені ОСОБА_7 , 1964 р.н., у документах: «трудовой договор г. Купянск, временная гражданская администрация Купянского района Харковской области в лице и.о. главы ОСОБА_15 и ОСОБА_7 заключили договор о принятии ОСОБА_7 на должность и.о. помощника начальника отдела Кондрашовського территориального отдела ВГА Купянского района Харьковской области»; «акт от 12 августа 2022г. о списании бензина, с подписью и.о. помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела ОСОБА_7 »; «акт от 25 июля 2022г. о списании краски в количестве 6 кг, с подписью и.о. помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела ОСОБА_7 ».; «акт приема-передачи от 28 июня 2022, о принятии денежных средств 280000 тыс. рублей, с подписью старосты ОСОБА_7 »; «таблица показаний счетчиков электроэнергии по Кондрашовскому территориальному отделу ВГА с. Грушевка с подписью и.о. помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела ОСОБА_7 »; «акт о фактическом месте проживания от 16.08.2022 заверенный и.о. помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела ОСОБА_7 »- виконані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Постановою слідчого від 10.06.2024 вказані носії інформації були визнані документами у даному провадженні та місцем їх зберігання визначено- в матеріалах кримінального провадження.
На запит слідчого Кіндрашівською сільською військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області за вих.№01-12-565 від 30.04.2024 надійшли також документи:
- приказ и.о. главы временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области от 20.06.2022 №127/лс о назначении ОСОБА_16 исполняющим обязанности помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области;
- заявление ОСОБА_7 от 20 июня 2022 года о принятии на должность исполняющим обязанности помощника начальника (сельского) Кондрашовского территориального отдела, подпись ОСОБА_7 . 
Згідно до протоколу огляду від 07.06.2024 слідчим СВ УСБУ в Харківській області було проведено огляд вказаних документів та вони приєднані до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2024 свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_10 кожен окремо в присутності понятих впізнали ОСОБА_7 на фото та в подальшому дали показання у судовому засіданні щодо його діяльності під час тимчасової окупації с. Грушівка. 
Згідно до протоколу огляду від 07.06.2024 слідчим СВ УСБУ в Харківській області було проведено огляд сторінки електронної бази даних «Аркан ЦП» щодо інформації про перетин державного кордону України у встановлених пунктах пропуску відносно громадянина України ОСОБА_7 та будь-якої інформації не знайдено.
Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 було накладено арешт: на транспортний засібCHEVROLET AVEO 1498 (2007), № двиг. F15S3222740K, № куз. НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; на земельну ділянку з кадастровим номером 6323781200:04:000:0027, площею 2,0977га; та земельну ділянку з кадастровим номером 6323781200:03:000:0243 площею 2,7752 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1425043263237), що на праві власності належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Приписами ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).
Суд, дослідивши докази надані сторонами кримінального провадження, оцінивши кожний доказ за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 і констатує, що він своїми умисними і протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, створених на тимчасово окупованій території.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, одружений, за місцем проживання зарекомендував себе посередньо.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом не встановлено, обставиною, яка обтяжує покарання судом встановлено вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. 
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі, а також позбавити його права обіймати посади в органах влади, місцевого самоврядування та підприємствах, установах, організаціях створених органами влади та місцевого самоврядування.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.
Керуючись ст.ст.368-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах влади, місцевого самоврядування та підприємствах, установах, організаціях створених органами влади та місцевого самоврядування строком на десять років з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування основного покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення почеркознавчої експертизи №26 від 17.04.2024 у розмірі 9087 гривень 36 копійок.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 на транспортний засіб CHEVROLET AVEO 1498 (2007), № двиг. F15S3222740K, № куз. НОМЕР_3 , д.н. НОМЕР_4 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , на земельну ділянку з кадастровим номером 6323781200:04:000:0027, площею 2,0977га; та земельну ділянку з кадастровим номером 6323781200:03:000:0243 площею 2,7752 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1425043263237), що на праві власності належать ОСОБА_7 - залишити без змін до виконання вироку суду в частині конфіскації майна засудженого ОСОБА_7 .
Речові докази, а саме: наказ про призначення ОСОБА_7 № 127/ЛМ від 20.06.2022, заяву ОСОБА_7 про прийняття на посаду від 20.06.2022, – залишити в матеріалах кримінального провадження; пакет № 1 з матеріалами експертизи до висновку № 26 від 17.04.2024 (об`єкти дослідження, зразки підписів та почерку ОСОБА_7 )- після набрання вироком законної сили та закінчення строків зберігання матеріалів кримінального провадження - знищити.
Копію вироку вручити прокурору, захиснику негайно після його проголошення, ОСОБА_7 - не пізніше наступного дня після ухвалення цього судового рішення надіслати за місцем реєстрації.
Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.
Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до положень частини третьої статті 400 КПК України якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених статтею 138 цього Кодексу, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених статтею 399 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий           ОСОБА_1