Справа № 134/289/26
2/134/346/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
07 квітня 2026 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області в складі
головуючої судді Швець Л.В.,
при секретарі судового засідання Томашенко О.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні суду селища Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

19 лютого 2026 року адвокат Лукавський І.А. в інтересах ОСОБА_1 подав позов в суд до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в розміні частки з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її дочці ОСОБА_3 виповнилось 18 років і її батько, ОСОБА_2 , припинив виплату аліментів на її утримання. На даний час донька навчається на 1-му курсі денної форми навчання у Заболотненському вищому професійному училищі № 31 ім. Д.К. Заболотного, кінцевий термін навчання – 28 лютого 2027 року. Самостійних заробіток донька не має, стипендії не отримує, і тому потребує матеріальної допомоги. Основні витрати йдуть на харчування, проживання в гуртожитку, одяг. На даний час доньку утримує тільки вона, відповідач ухиляється від свого обов`язку на утримання доньки, який має реальну можливість виплачувати аліменти в розмірі частини всіх доходів, адже він працездатний та отримує доходи. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки на період навчання в розмірі його доходів щомісячно з моменту звернення до суду та до закінчення навчання, тобто до 28 лютого 2027 року. Разом з тим просила стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 гривень.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
19 березня 2026 року ухвалою суду було відкладений розгляд справи у зв`язку із неявкою відповідача.
Представник позивачки адвокат Лукавський І.А. 19 березня 2026 року подав до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.
В судове засідання 07 квітня 2026 року сторони не з`явилися.
Відповідач ОСОБА_2  був належно повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідач повідомлявся на адресу, яка вказана у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру. 
Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 07 квітня 2026 року вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_1 , яке видане повторно 16 лютого 2022 року виконкомом Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
З даних відомостей вбачається разом тим, що ОСОБА_3 на день звернення до суду її матір`ю, ОСОБА_1 , із даним позовом є повнолітньою.
Відповідно до Відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 102 від 16.02.2026 року, яка видана старостою Голубецького старостинського округу Крижопільської селищної ради, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 .
Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки № 826773 від 16.01.2026 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Заболотненському вищому професійному училищі № 31 ім. Д.К. Заболотного, на денній формі навчання, за спеціальністю 5122 Кухар, 7412 Кондитер. Дата початку здобуття освіти – 01.09.2025 року, дата завершення здобуття освіти – 28.02.2027 року.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Навчання в інституті, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.
При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, його стан здоров`я.
Обставин, які б звільняли відповідача взагалі від обов`язку по утриманню своєї повнолітньої дочки, що продовжує навчання, в суді не встановлено.
З огляду на викладене, з урахуванням сімейного, майнового стану сторін, а також потреби у матеріальній допомозі на період навчання ОСОБА_3 , суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з всіх видів його доходу, що не призведе до погіршення майнового стану платника аліментів, та буде достатнім для забезпечення необхідних потреб його доньки в період навчання, але не більше ніж до досягнення віку 23-х років з огляду на справедливий та розумний розподіл витрат.
При визначені часу, з якого присуджуються дані аліменти, суд враховує, що відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 19 лютого 2026 року.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331 гривень 20 копійок на користь держави.
Позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.
Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Зокрема, частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Заявницею на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу надано: Договір про надання правової допомоги у цивільній справі № 05 від 17 лютого 2026 року, який укладено між адвокатом Лукавським І.А. та ОСОБА_1 , в якому п. 4. визначено гонорар (вартість послуг) Адвоката та зазначено, що розмір гонорару визначається в твердій грошовій сумі та складає 4000 гривень; ордер на надання правничої допомоги серії АВ № 1274436 від 18 лютого 2026 року; квитанція № 15 від 17.02.2026 року про отримання адвокатом Лукавським І.А. від ОСОБА_1 гонорару в сумі 4000,00 грн згідно угоди від 17.02.2026 року за надання правничої допомоги у справі про стягнення аліментів. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами або не визнання заяви про розподілу витрат на професійну правничу допомогу. 
Дослідивши матеріали справи, враховуючи складність справи, обсяг виконаних робіт та витрачений адвокатом час, значення справи для сторони, принципи співмірності та розумності судових витрат, оцінивши надані докази щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги, що відповідач не заявляв про зменшення таких витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, ст. 23 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання в розмірі частини його доходів щомісячно на час навчання, починаючи з 19 лютого 2026 року і до закінчення навчання – 28 лютого 2027 року. Утримання аліментів припиняється у разі припинення ОСОБА_3 навчання. 
Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок судового збору в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування сторін:
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . 

Суддя