ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/187/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, код ЄДРПОУ 20453063), в якому просить:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 1464096396-2025-1 від 10.07.2025 року.
2. Зобов`язати відповідача призначити та виплатити державну соціальну допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам мені та моїй неповнолітній доньці з моменту незаконної відмови - з 10.07.2025 року, з урахуванням раніше невиплачених сум.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
29 січня 2026 року позивачем подано до суду докази сплати судового збору. Відтак, недоліки позовної заяви усунено позивачем у межах строку та у відповідності до ухвали суду.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою та має на утриманні неповнолітню доньку, яка також має статус внутрішньо переміщеної особою. Позивачка проходить службу як працівник Національної поліції України, виконую службові обов`язки в умовах воєнного стану. Вона звернулась до відповідача із заявою у якій просила надати державну соціальну допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, однак листом ввідповідач відмовив їй з підстав нібито перевищення середньомісячного доходу. Вважаючи вказане рішення протиправним, а тому звертається до суду.
17 лютого 2026 року представником відповідача подано відповідь на відзив у якому просить відмовити, оскільки на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист -забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям спрямована Постанова Кабінету міністрів України № 332 від 20.03.2022 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», однак за інформацією з Державних реєстрів та інших офіційних джерел , яка опрацьовувалася в процесі прийняття рішення за електронною особовою справою Позивачки 1464096396 (особовий рахунок НОМЕР_2 ), середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї становив 15123,05 грн. (сукупний дохід сім`ї з 2х осіб - за І квартал 2025 року - 90738,31 грн). Оскільки середньомісячний сукупний дохід на особу щодо сім`ї Позивачки перевищував той, що дає право на призначення державної соціальної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, було прийнято рішення про відмову у призначенні такого виду допомоги.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року витребувано докази від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
16 березня 2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли витребувані докази.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 30.03.2022 року №2106-50059987 (фактичним місцем проживання/ перебування зазначена адреса: АДРЕСА_2 ).
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 15 січня 2010 року ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки від 30.03.2022 року №2106-5000600063 є внутрішньо переміщеною особою (фактичним місцем проживання/ перебування зазначена адреса: АДРЕСА_2 ).
Суд встановив, що позивачка проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Закарпатській області, що підтверджується довідкою від 07.10.2025 року №2/312 УКЗ.
Позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, однак, листом від 11.12.2025 року №6605-6889/Г-02/8-0700/25 відповідач повідомив позивачку про те, що позивачці відмовлено, оскільки середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача переевищує чотири розміри прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.
Відповідно до рішення від 10.07.2025 року №1464096396-2025-1 позивачці відмовлено, у зв`язку з невідповідністю до вимог п.13.2-13.4 Порядку.
Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач за захистом своїх прав звернулась до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
20.03.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №332).
Відповідно до пункту 1 Порядку №332 цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).
Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.
Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.
Згідно з пунктом 3 Порядку №332 з 1 листопада 2023 р. допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога призначається на кожного члена сім`ї (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.
До складу сім`ї уповноваженої особи включаються (незалежно від наявності відомостей щодо включення їх до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб) чоловік, дружина, діти, прийомні діти, діти, які виховуються батьками-вихователями в дитячих будинках сімейного типу, усиновлені діти, діти, над якими встановлено опіку або піклування, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (зокрема у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; діти з інвалідністю після досягнення ними 18-річного віку до визнання їх особами з інвалідністю з дитинства I та II групи; не перебувають в шлюбі повнолітні діти; визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей, та/або особи, які встановили у судовому порядку факт проживання однією сім`єю. Членом сім`ї може вважатися одинока особа, а також неповнолітня дитина, якщо така особа не входить до складу сім`ї.
Склад сім`ї уповноваженої особи визначається на дату звернення за призначенням допомоги.
До складу сім`ї уповноваженої особи не включаються:
особа, яка перебуває на повному державному утриманні;
особа, яка представляє інтереси дитини (переміщеної без супроводження законного представника) та перебуває з дитиною у сімейних, родинних відносинах (баба, дід, прабаба, прадід, повнолітні брат, сестра, тітка, дядько, вітчим, мачуха), але не є внутрішньо переміщеною особою, за наявності виданого службою у справах дітей за місцем звернення документа, що підтверджує такі відносини з дитиною;
особа, яку батьки або інші законні представники уповноважили супроводжувати дитину, що підтверджується письмовою заявою одного із законних представників, завіреною органом опіки та піклування;
особа, у сім`ю якої влаштовано дитину, яка залишилася без батьківського піклування (за наявності копії наказу служби у справах дітей про тимчасове влаштування);
особи, які не проживають разом із отримувачами та не пов`язані з ними спільним побутом, що підтверджено документально, або сплачують аліменти, а також особи, які зникли безвісти/перебувають у полоні або за кордоном/депортовані за межі України/особи, які перебувають на тимчасово окупованих територіях, зазначених у переліку територій;
законний представник (для недієздатних або обмежено дієздатних осіб, а також дітей, яким призначено опікуна або піклувальника);
особи, призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також працівники правоохоронних органів, військовослужбовці і працівники Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, МВС, Національної поліції, особи рядового і начальницького складу ДСНС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, військових формувань, утворених відповідно до закону, які беруть (брали) безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, крім осіб та членів їх сімей, які відповідно до законодавства отримують компенсацію за піднайом (найом, оренду) житлових приміщень як внутрішньо переміщені особи.
Для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (далі - орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики (пункт 4 Порядку №332).
Відповідно до пункту 13-2 Порядку №332 для отримувачів допомоги, які не підпадають під дію пункту 13-1, та які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги, та у разі, коли: 1) у складі сім`ї або серед отримувачів допомоги є непрацююча працездатна особа, яка виховує дитину віком до 18 років, або в сім`ї виховується троє і більше дітей віком до 18 років, всі діти проживають в сім`ї і не виховуються в інтернатних закладах та: фактичним місцем проживання (перебування) такої сім`ї є території, на яких ведуться бойові дії або території можливих бойових дій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій), території активних бойових дій, що включені до переліку територій.
Пунктом 14 Порядку №332 період, за який враховуються доходи, становить один квартал, що передує місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період, або три місяці, що передують місяцю звернення за допомогою або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період.
Обчислення середньомісячного сукупного доходу отримувача для призначення допомоги проводиться шляхом ділення на 3 загальної суми сукупного доходу осіб за період, за який враховуються доходи.
Середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу сім`ї на кількість членів сім`ї.
Під час обчислення середньомісячного сукупного доходу не враховується щорічна державна грошова допомога, яку отримує особа або один із членів її сім`ї, щодо якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України.
Середньомісячний сукупний дохід сім`ї обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» (далі - Порядок №632).
Відповідно до пункту 4 Порядку №632 до середньомісячного сукупного доходу враховуються такі доходи: заробітна плата в розмірі, що залишається після сплати податку на доходи фізичних осіб; грошове забезпечення військовослужбовців та ін.
Згідно з пунктом 8 Порядку №632 до середньомісячного сукупного доходу осіб, які беруть (брали) безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, не враховуються отримані ними у період безпосередньої участі у зазначених заходах грошове забезпечення та інші виплати і види соціальної допомоги, передбачені законодавством для працівників правоохоронних органів, військовослужбовців і працівників Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, МВС, Національної поліції, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, інших військових формувань, утворених відповідно до закону.
Отже, як встановлено судом, позивачка як уповноважена особа сім`ї звернулась до відповідача із заявою про отримання допомоги на проживання як внутрішньо переміщена особа на неповнолітню доньку. Однак відповідачем було відмовлено у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї перевищує чотири розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, за даними Державних реєстрів та інших офіційних джерел , яка опрацьовувалася в процесі прийняття рішення за електронною особовою справою Позивачки 1464096396 середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї становив 15123,05 грн. (сукупний дохід сім`ї з 2х осіб - за І квартал 2025 року - 90738,31 грн) , тому позивачці було відмовлено в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі у зв`язку оскільки середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, перевищує чотири розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги згідно пункту 13-2 Порядку.
Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивачка проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Закарпатській області, що підтверджується довідкою від 07.10.2025 року №2/312 УКЗ.
Відтак, згідно з приписами пункту 3 Порядку №332, дохід позивачки до складу сім`ї не включається, оскільки є особою, яка призвана на військову службу під час мобілізації.
Таким чином, відповідачем при здійсненні розрахунку сукупного доходу сім`ї протиправно включено дохід позивачки , що є порушенням приписів Порядку №332.
Згідно із пунктом 2 частини 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 №765 «Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України» Міністерство соціальної політики з вересня 2025 року припиняє фінансування виплат допомог, які надавалися згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 215 «Про особливості нарахування та виплати грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану».
За пунктом 5 цієї постанови обласним і Київській міській державним адміністраціям (військовим адміністраціям) забезпечити:
1) координацію роботи районних державних адміністрацій (військових адміністрацій), органів місцевого самоврядування з передачі структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурні підрозділи)/центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, які відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри з нарахування), головним управлінням Пенсійного фонду України в областях та м. Києві згідно з актами приймання-передачі:
пакетів документів щодо звернень за призначенням державних соціальних допомог, соціальних стипендій згідно з переліком, затвердженим цією постановою (далі - державні соціальні допомоги, соціальні стипендії), за якими не прийнято рішень станом на 30 червня 2025 р., - до 15 липня 2025 р.;
особових справ одержувачів державних соціальних допомог, соціальних стипендій в паперовій та електронній формі разом з відповідними списками, а саме:
- особових справ в електронній формі - до 25 червня 2025 р.;
- особових справ в паперовій формі, за якими здійснюється виплата державних соціальних допомог, соціальних стипендій, та архівних особових справ в паперовій формі, крім особових справ в паперовій формі, знищених внаслідок збройної агресії Російської Федерації (у разі знищення - засвідчених копій відповідних актів), - до 1 червня 2026 р., або протягом місяця після відновлення роботи (у разі, коли структурний підрозділ не виконує своїх функцій), або протягом трьох робочих днів на запити головних управлінь Пенсійного фонду України в областях та м. Києві;
сформованих відомостей на виплату державних соціальних допомог, соціальних стипендій для проведення виплати у липні 2025 р. - до 25 червня 2025 р.;
Відповідно до підпункту 1 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 №765 Пенсійному фонду України: 1) забезпечити з 1 липня 2025 р. призначення та виплату державних соціальних допомог, здійснення фінансування соціальних стипендій згідно з переліком, затвердженим цією постановою.
Відповідно до пункту 1 Переліку видів державної соціальної допомоги, соціальної стипендії, призначення та виплата яких здійснюються органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2025 року №765, органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Таким чином, з 01.07.2025 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 №765 функції щодо нарахування та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам передано органам Пенсійного фонду України.
Враховуючи, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 №765 призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 1 липня 2025 року здійснюють головні управління Пенсійного фонду України в областях та м. Києві, тому за позовними вимогами зобов`язального характеру про виплату спірної допомоги належним відповідачем є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.
Як вже було зазначено, призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 1 липня 2025 року здійснюють головні управління Пенсійного фонду України в областях та м. Києві. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення, нарахування та виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, суд, з урахуванням принципу ефективності захисту прав позивача, дійшов висновку, що вони підлягають захисту в такий спосіб: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10.07.2025 року № 1464096396-2025-1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2025 року про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам разом із усіма доданими документами, з урахуванням висновків суду у цій справі.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, а тому наявні правові підстави для часткового задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, код ЄДРПОУ 20453063) від 10.07.2025 року № 1464096396-2025-1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, код ЄДРПОУ 20453063) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.07.2025 року про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам разом із усіма доданими документами, з урахуванням висновків суду у цій справі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Ю.Ю.Дору