1	Справа № 335/9746/24  1-кп/335/279/2026 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2026 року      м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора – ОСОБА_3 , обвинуваченого – ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ), захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024 за № 1202408706000296, відносно 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей та інших осіб, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:

19.08.2024 приблизно у денний час доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини PVP без мети збуту, діючи всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, перебуваючи на подвір`ї за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського неподалік від будинку № 7-А, на землі знайшов прозорий полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору який був обмотаний зеленим листком, який підняв з землі, чим незаконно придбав психотропну речовину «PVP», та поклав до лівого карману брюк, де став незаконно зберігати при собі без мети збуту.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, пішов вулицею Леоніда Жаботинського, у м. Запоріжжі, де навпроти будинку № 7-А був зупинений працівниками поліції, та в ході проведення огляду місця події - ділянки місцевості, розташованої навпроти буд. № 7-А по вул. Леоніда Жаботинського у м. Запоріжжя, в період часу з 14 години 33 хвилин до 14 години 39 хвилин 19.08.2024, останній добровільно видав зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/16149-НЗПРАГІ від 22.08.2024, у складі наданої на дослідження кристалічної речовини білого кольору, що містилась у зіп-пакеті, виявлена особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року - «PVP», загальною масою в перерахунку на основу 0,3309 г.
Допитаний у судовому засіданні 20.02.2026 року обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив, що 19.08.2024 року, перебуваючи на вул. Леоніда Жаботинського у м. Запоріжжі, знайшов на землі пакетик з речовиною, яка на його думку, була наркотичним засобом, поклав пакетик в карман та продовжив рух, після чого приблизно через 30 м був зупинений працівниками поліції. Наміру на продаж речовини, яка знаходилася в зіп-пакеті, не мав, пакетик з речовиною добровільно видав працівникам поліції.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у даному кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, та необхідних для вирішення долі речових доказів та витрат на проведення експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого при вищевикладених обставинах правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття. 
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, віднесене кримінальним законом до кримінальних проступків; особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
При призначені покарання ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити покарання у виді 1 року обмеження волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
Крім того, з урахуванням конкретних обставин даної справи, даних про особу обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи у розмірі 1514,56 грн документально підтверджені, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписів ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 , 07.01.1984 звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судово-хімічної експертизи в розмірі 1 514, 56 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок).

Речові докази:
- один полімерний сейф-пакет №6092753, в якому знаходиться особливо небезпечна речовина «PVP», обіг якої заборонено, масою 0,3958 г (з первинним упакуванням) – знищити;
- диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом слідчої дії за адресою: м. Запоріжжя, біля будинку №7-А по вул. Леоніда Жаботинського, від 19.08.2024 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
З інших підстав вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя          ОСОБА_1