КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
16 квітня 2026 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/6993/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), 
суддів: Левенця Б. Б., Саліхова В. В.,
при секретарі Мудрак Р. Р.,
за участі: позивача - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Литвинова О. Р.,
відповідача - ОСОБА_2 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області
у складі судді Чирки С. С.
від 18 грудня 2025 року
за заявою ОСОБА_1 (від 21.10.2024)
про перегляд за нововиявленими обставинами
рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2023 року
у цивільній справі № 359/7985/18 Бориспільського міськрайонного суду Київської області
за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
треті особи: ОСОБА_3 
приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Дідок Сергій Іванович,
Мале приватне підприємство «Вінчестер Сервіс»
про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності та виділення майна 
та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору ОСОБА_3 
до ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 ,
третя особа приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Дідок Сергій Іванович
про визнання права власності,
В С Т А Н О В И В:
21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2023, в якій просила вказане рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності та виділення майна за нововиявленими обставинами скасувати та у цій частині постановити нове рішення про задоволення зазначених позовних вимог.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2023 залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, задовольнити заяву про скасування рішення Бориспільського міського суду від 19.05.2023 за нововиявленими обставинами.
Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою через неправильне застосування норм статті 423 ЦПК України. Зазначає, що отримання довідки Пристоличної сільської ради від 24.09.2024 № 02-16/1657 є нововиявленою обставиною, яка має істотне значення для справи. Звертає увагу на те, що цей документ офіційно підтверджує факт її спільного проживання з померлим ОСОБА_4 як однією сім`єю у період з 2002 по 2018 рік. Апелянт стверджує, що вказана довідка є формою визнання державою фактичних подружніх відносин, що мало б докорінно змінити висновки суду при первісному розгляді спору. Наголошує, що на час ухвалення рішення від 19.05.2023 ця обставина не була і не могла бути їй відома саме у статусі офіційно підтвердженого державою факту. 
Також посилається на правову позицію Верховного Суду, згідно з якою істотними є обставини, що могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення (правовий висновок у постанові від 21.10.2020 у справі № 726/938/18). Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив цей доказ, фактично самоусунувшись від виправлення помилки правосуддя. Стверджує, що надана довідка спростовує висновки суду про відсутності ведення спільного господарства, які стали підставою для відмови у позові. Апелянт акцентує увагу на тому, що підтвердження факту проживання на рівні органу місцевого самоврядування наділяє її майновими правами, аналогічними правам законного подружжя. Вказує, що отримати цю інформацію стало можливим лише під час збору доказів у суміжних спадкових справах, а встановлені в довідці факти існують об`єктивно і не були належним чином оцінені місцевим судом. 
Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач - ОСОБА_1 та її представник - адвокат Литвинова О. Р., підтримали апеляційну скаргу із наведених у ній підстав та доводів.
Відповідач - ОСОБА_2 , проти задоволенні скарги заперечила, просила залишити ухвалу суду без змін.
Від приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області надійшла заява, в якій він просив розглядати справу у його відсутність, посилаючись на неможливість з`явитись до суду.
Інші учасники у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення позивача та її представника, а також пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
19.05.2023 рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дідок С. І., Мале приватне підприємство «Вінчестер Сервіс» про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності та виділення майна залишено без задоволення. Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дідок С. І. про визнання права власності задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на частку в об`єкті нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: на частину земельної ділянки з кадастровим номером 3220888001:01:002:0102 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в іншій частині відмовлено.
20.12.2023 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2023 в задоволеній частині вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в позові. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
05.09.2025 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2023 у нескасованій при апеляційному перегляді частині та постанову Київського апеляційного суду від 20.12.2023 залишено без змін.
Обґрунтовуючи заяву від 21.10.2024 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилалася на те, що довідкою № 699 від 27.06.2018 підтверджено факт її проживання з 2002 року за адресою: АДРЕСА_1 . Достовірність цих відомостей судом раніше не заперечувалася. Довідка № 02-16/1657 від 24.09.2024 підтверджує вказані дані та свідчить про визнання державою факту її спільного проживання з ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) однією сім`єю (подружжям). Заявниця стверджувала, що вказане визнання є істотною для справи обставиною, яка не була встановлена судом і не могла бути відома їй на час розгляду спору. Про факт офіційного визнання державою її статусу як члена сім`ї (подружжя), що прирівнює такі відносини до зареєстрованого шлюбу, їй стало відомо лише у вересні 2024 року під час збору доказів у суміжних спадкових справах. На думку заявниці, наявність цих письмових доказів мала б зумовити інший результат розгляду справи щодо її прав та інтересів.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені апелянтом факти не відповідають законодавчим критеріям істотності та новизни. Встановивши, що довідка органу місцевого самоврядування лише повторно висвітлює події, які вже були предметом детального судового дослідження та оцінки під час розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування остаточного рішення. Місцевий суд зазначив, що юридичний факт проживання однією сім`єю встановлюється виключно судом у порядку цивільного судочинства, а не посадовими особами ЦНАП чи сільських рад. Суд першої інстанції критично оцінив аргументи про «визнання факту державою», вказавши, що поява нового документа щодо вже відомих обставин не є нововиявленою обставиною в розумінні статті 423 ЦПК України. Також суд наголосив на пріоритеті принципу юридичної визначеності та недопустимості безпідставного порушення принципу остаточності судового рішення (res judicata).
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Системний аналіз зазначеної норми та сталої практики Верховного Суду дозволяє визначити, що нововиявлені обставини - це фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Такі обставини повинні одночасно відповідати трьом обов`язковим критеріям: по-перше, вони існували на час розгляду справи; по-друге, вони є істотними для справи, тобто якби вони були відомі суду, то зміст судового рішення був би іншим; по-третє, вони не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи (правовий висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 127/10129/17).
Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності чіткого розмежування нововиявлених обставин як юридичних фактів та нових доказів, які підтверджують обставини, що вже були предметом дослідження. Не може вважатися нововиявленою обставиною новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову, оскільки право на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є засобом для виправлення недоліків доказування або переоцінки доказів, які вже були оцінені судом (правовий висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18). Процедура перегляду справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямована не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.
Застосовуючи наведені правові висновки до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що апелянт як на нововиявлену обставину посилається на довідку Пристоличної сільської ради від 24.09.2024 № 02-16/1657. Проте вказаний документ за своїм змістом лише дублює та уточнює відомості, які вже містилися в матеріалах справи, зокрема у довідці № 699 від 27.06.2018. Юридичний факт проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_4 однією сім`єю становив безпосередній предмет доказування під час первісного розгляду спору та був предметом детальної оцінки судами всіх інстанцій. Таким чином, надана апелянтом довідка є виключно новим документом (новим доказом) щодо обставин, які вже були відомі учаснику справи та досліджувалися судом, що виключає можливість її кваліфікації як нововиявленої обставини.
Крім того, Верховний Суд акцентує увагу на тому, що обставини, які були відомі стороні на час звернення до суду, проте свідомо приховувалися або не повідомлялися суду, не можуть вважатися нововиявленими для цілей перегляду судового рішення (правовий висновок у постанові Верховного Суду від 18.03.2026 у справі № 243/56/23). Оскільки ОСОБА_1 з моменту ініціювання спору у 2018 році стверджувала про факт спільного проживання, вона не була позбавлена процесуальної можливості зібрати та надати всі необхідні докази, у тому числі шляхом направлення відповідних запитів до органів місцевого самоврядування, під час тривалого розгляду справи судом першої інстанції.
Важливим аспектом є дотримання принципу юридичної визначеності (legal certainty), який вимагає поваги до принципу res judicata (остаточності судового рішення). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише з метою повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення помилок суттєвого та неспростовного характеру, а не як замасковане оскарження (рішення ЄСПЛ у справах «Рябих проти Росії», «Желтяков проти України»). Колегія суддів зауважує, що спроба апелянта ініціювати перегляд рішення через надання чергової довідки щодо факту, якому вже було надано правову оцінку, є фактично намаганням домогтися переоцінки доказів поза межами апеляційного чи касаційного провадження.
Суд першої інстанції правильно врахував, що довідки адміністративних органів не мають преюдиціального значення для суду у питаннях встановлення юридичних фактів проживання однією сім`єю, оскільки такі факти встановлюються виключно в судовому порядку на основі сукупності доказів. Наявність у довідці № 02-16/1657 формулювання «як одна сім`я (подружжя)» не створює нової правової реальності, а лише відображає позицію органу місцевого самоврядування, яка не може підміняти собою судове рішення. 
Оскільки обставини, на які посилається апелянт, були відомі їй на час розгляду справи, а зміст заяви про перегляд зводиться до незгоди з оцінкою доказів судом першої інстанції, ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 18 грудня 2025 року є законною та такою, що відповідає приписам статті 423 ЦПК України.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Отже оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 374, 375, 381, 383 ЦПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 20 квітня 2026 року. 

Судді Є. П. Євграфова

Б. Б. Левенець

В. В. Саліхов