ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Львів
16 лютого 2026 року	справа № 380/19675/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач), у якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене Протоколом від 19.06.2025 №24, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.06.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 03.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За результатами розгляду заяви, протоколом від 19.06.2025 №24 комісія з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Причини відмови: відсутній повний пакет документів для отримання відстрочки, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 560.
Вважає, що такі дії відповідача порушують права позивача, просить суд задовольнити позов. 
Ухвалою судді від 03.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. 
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову чи пояснень по суті заявлених вимог до суду не надав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).
Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
11.06.2025 засобами поштового зв`язку позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
До заяви позивач долучив: засвідчені копії паспорта, ідентифікаційного коду, військово-облікового документа, свідоцтва про народження ОСОБА_1 , довідки до акту огляду МСЕК № 470518, висновку № 117, оригінали довідки №9745 від 16.05.2025 , заяви ОСОБА_2 від 28.05.2025, довідки № 300 від 06.03.2025, довідки № 435 від 24.03.2025, витяг з Реєстру територіальної громади №2024/007365066, витяг з Реєстру територіальної громади №2023/007651053, рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21.05.2025 у справі №444/1166/25 та картка руху документу в ЄСІТС.
Вказану заяву з додатками позивач надіслав відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується поштовою накладною № 7905202693103 та описом вкладення цінного листа.
11.07.2025 представником позивача адвокатом Кульченко Марією Василівною скеровано адвокатський запит до відповідача з проханням повідомити про результати розгляду заяви ОСОБА_1 
16.07.2025 відповідач надав відповідь на адвокатський запит від 11.07.2025 у якому повідомив, що протоколом від 19.06.2025 № 24 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Причини відмови, відсутній повний пакет документів для отримання відстрочки, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 560.
Листом № 12306 від 13.06.2025 відповідач повідомив, що комісією з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву ОСОБА_1 та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За результатами розгляду заяви, протоколом від 19.06.2025 № 24 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Причини відмови: відсутній повний пакет документів для отримання відстрочки, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 560. 
31.07.2025 адвокатка Кульченко М.В. скерувала наступний адвокатський запит до відповідача з проханням надати копію протоколу від 19.06.2025 №24 про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову та копію відповіді про розгляд його заяви від 03.06.2025, яку зі слів позивача, він не отримував.
11.08.2025 відповідач надав відповідь на адвокатський запит від 31.07.2025 про причини відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а саме відсутності повного пакету документів для отримання відстрочки, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 560. До відповіді також було долучено протокол № 24 засідання комісії з розгляду заяв щодо надання військовозобов`язаним відстрочок від призову під час мобілізації на особливий період від 19.06.2025 у якому не зазначено підстави відмови у наданні позивачу відстрочки.
19.08.2025 представник позивача скерувала адвокатський запит до відповідача з проханням надати повний перелік документів, відсутність яких стала підставою для відмови у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що зафіксовано в протоколі від 19.06.2025 № 24.
29.08.2025 відповідач надав відповідь на адвокатський запит від 19.08.2025, в якій зазначив, що причиною відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період позивачу є відсутність повного пакета документів для отримання відстрочки згідно постанови Кабінету Міністрів України № 560.
Змістом спірних правовідносин є питання надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України визначено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено та на момент розгляду справи, триває.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
За приписами п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» розрізняють наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
За приписами ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені категорії осіб, які мають право отримати відстрочку під час мобілізації та підстави такої відстрочки.
Відповідно до абзацу 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є матір`ю позивача згідно з наданим ним свідоцтвом про народження.
Також довідкою виданою КП «Рава-Руське будинкоуправління №2» визнається, що позивач зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 і має наступний склад сім`ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (мама).
Витягами з реєстру Рава-Руської територіальної громади № 2024/007365066 та № 2023/007651053 визнається, що позивач та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до нотаріально посвідченої копії довідки до акта огляду МСЕК №470518 серії 10 АА ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи на підставі №1948 від 27.10.2010.
Копією висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ №117 від 18.06.2024 стверджується, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу встановленої 27.10.2010 безтерміново, проживає з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , за рівнем обмеження життєдіяльності має обмеження - самообслуговування та обмеження здатності контролювати свою поведінку.
Зі слів позивача ОСОБА_2 має старшого сина (від першого шлюбу) ОСОБА_3 , який зобов`язаний утримувати її за законом, є військовозобов`язаним. ОСОБА_3 відповідно до довідки № 9745 від 16.05.2025 є підполковником та перебуває на військовій службі (працює) в ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ). 
Крім того, у позовній заяві позивач підкреслив, що ОСОБА_3 не виявив бажання здійснювати догляд за матір`ю з інвалідністю.
У заяві до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 підтверджує, що із числа військовозобов`язаних членів своєї сім`ї першого ступеня споріднення для свого утримання (догляду) обирає ОСОБА_4 (позивача), який є її сином. Зазначена заява написана відповідно до постанови № 560 та № 675 Кабінету Міністрів України. 
Довідкою № 300 виданою управлінням соціального захисту населення Львівської РДА від 06.03.2025 підтверджується, що позивач знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту Львівської РДА Львівського району та одержує державну допомогу по догляду за особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_2 .
Позивач, зважаючи на те, що має матір з інвалідністю II групи і відповідно до закону зобов`язаний її утримувати, а також є обраним нею із числа військовозобов`язаних осіб, які зобов`язані її утримувати, вважає, що має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
З метою реалізації свого права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період позивачем було подано відповідну заяву (додаток 4 до Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 № 930) про надання відстрочки на підставі абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідача), до якої додано такі підтвердні документи: засвідчені копії паспорта, ідентифікаційного коду, військово-облікового документа, свідоцтва про народження ОСОБА_1 , довідки до акту огляду МСЕК № 470518, висновку № 117, оригінали довідки №9745 від 16.05.2025, заяви ОСОБА_2 від 28.05.2025, довідки № 300 від 06.03.2025, довідки № 435 від 24.03.2025, витяг з Реєстру територіальної громади №2024/007365066, витяг з Реєстру територіальної громади № 2023/007651053, рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21.05.2025 у справі №444/1166/25.
Зазначена заява з додатками була надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» 11.06.2025 та отримана відповідачем 18.06.2025, як вбачається з письмового рекомендованого повідомлення.
Протягом липня-серпня 2025 представник позивача тричі звертався до відповідача з адвокатськими запитами (від 11.07.2025, 31.07.2025 та 19.08.2025) щодо роз`яснення підстав відмови у наданні відстрочки та отримання копії протоколу № 24 від 19.06.2025. У відповідях на вказані запити (листи від 16.07.2025, 11.08.2025 та 29.08.2025) відповідач зазначив про відмову у наданні відстрочки з посиланням на «відсутність повного пакета документів згідно з Постановою КМУ № 560». Суд зауважує, що у наданій копії протоколу № 24 від 19.06.2025 відсутнє обґрунтування мотивів прийнятого рішення, а надіслані у відповідь на листи відповідача уточнювальні запити щодо конкретизації недоліків пакета документів не отримали відповіді по суті.
Згідно п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Пунктом 11 Положення № 154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Таким чином, обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом, встановлення відстрочок покладені, в тому числі на відповідача.
За змістом абзацу першого пункту 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Відповідно до положень пункту 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Додатком 5 до Порядку № 560 затверджено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). У разі відмови у наданні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
Аналізуючи зміст оскаржуваного рішення, викладеного у протоколі від 19.06.2025 № 24, суд зазначає, що критерій обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень передбачає наявність чітких, конкретних та зрозумілих мотивів його прийняття. 
Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 560, у разі відмови у наданні відстрочки у протоколі обов`язково зазначаються причини такої відмови, що є законодавчою гарантією захисту особи від свавільних та немотивованих дій суб`єкта владних повноважень. 
Водночас у змісті оскаржуваного протоколу комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 не зазначено фактичних обставин та не наведено переліку документів, які, на переконання суб`єкта владних повноважень, не були подані позивачем.
Надання відповідачем ідентичних за змістом відповідей на адвокатські запити з узагальненим посиланням на невідповідність поданого пакета документів вимогам Постанови Кабінету Міністрів України № 560, без вказівки на конкретні недоліки, суперечить принципу правової визначеності. 
Суд зазначає, що відсутність уточнення щодо переліку документів, які необхідні комісії для прийняття рішення, створює для позивача стан правової невизначеності та перешкоджає реалізації його права на відстрочку шляхом усунення недоліків звернення.
Такий підхід відповідача суперечить вимогам частини другої статті 2 КАС України, оскільки рішення, яке не містить конкретних фактичних підстав, не може вважатися обґрунтованим, прийнятим добросовісно та розсудливо. 
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до пункту 11 Положення № 154 саме на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено обов`язок по оформленню відстрочки військовозобов`язаних від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку. Тобто, відповідач у цьому випадку має виключну компетенцію в питаннях оформлення відстрочки від мобілізації.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправним, скасування рішення відповідача та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 03.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи те, що відповідачем не спростовано доводів позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. Позов задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене Протоколом від 19.06.2025 № 24, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.06.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 гривень (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Повне рішення суду складено 16.02.2026.
  Суддя	  Кондратюк Юлія Степанівна