Справа  №359/321/26
Провадження №2-о/359/86/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа – Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви.

1.1. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з вказаною заявою та посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь АР Крим у них народилась дочка ОСОБА_3 . У вказаному населеному пункті органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що унеможливлює проведення державної реєстрації народження дитини. Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь АР Крим народилась ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка Республіки Білорусь; а батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

1.2. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх представник ОСОБА_4 не з`явились у судове засідання. В резолютивній частині заяви (а.с.6) міститься вимога про розгляд цивільної справи у відсутності означених учасників судового процесу.

1.3. Представник Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області КМУ МЮ України також не з`явився у судове засідання та надіслав лист №247/22.6-27 від 5 лютого 2026 року (а.с.29), в якому він не заперечує проти задоволення заяви та просить розглянути цивільну справу в його відсутності.

1.4. Правовідносини, учасниками яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , регулюють-ся главою 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України та главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України.

2. Норми права, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

а. щодо встановлення факту народження дитини.

2.1. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

2.2. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

2.3. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права.

2.4. Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

2.5. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони. 

2.6. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами тощо), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку, передбаченому ст.317 ЦПК України.

2.7. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів:
а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №2136 від 18 вересня 2020 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за №953/35236;
б) медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України №545 від 8 серпня 2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024;
в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України №545 від 8 серпня 2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024;
г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма №106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України №545 від 8 серпня 2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024;
ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

2.8. Згідно з абзацом 126 пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

б. щодо забезпечення особистих немайнових прав дитини.

2.9. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

2.10. Згідно з ч.1 ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

2.11. Відповідно до ч.1 ст.146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків.

2.12. Згідно з ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька.

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

3.1. 3 липня 2023 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 3 липня 2023 року (а.с.34).

3.2. Зі змісту виписного епікризу від 8 листопада 2021 року (а.с.17) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині 35 хвилин у ОСОБА_2 народилась дитина жіночої статі вагою 2960 грамів. З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23 листопада 2021 року (а.с.16) вбачається, що народження дитини відбулось в м.Сімферополь АР Крим. Цей населений пункт розташовується на окупованій території України, в межах якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дитини. Зокрема, виписний епікриз не міститься у вичерпному переліку документів, передбаченому пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року. Натомість, як вбачається з абзацу 126 пункту 8 глави 1 розділу ІІІ цих Правил, державна реєстрація народження дитини, що відбулось на окупованій території України, здійснюється виключно на підставі рішення суду.

3.3. У зв`язку з тим, що станом на день народження дитини заявники перебували у шлюбі, що був зареєстрований у встановленому порядку, на підставі ч.1 ст.122 СК України дитина вважається такою, що походить від ОСОБА_1 . З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23 листопада 2021 року (а.с.16) вбачається, що дитині було обрано ім`я « ОСОБА_5 ». У зв`язку з тим, що іменем батька є « ОСОБА_6 », по батькові дитини є « ОСОБА_7 ». Крім того, заявники дійшли згоди, що прізвищем дитини є « ОСОБА_8 ».

3.4. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності належить встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь АР Крим народилась дитина жіночої статі ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка Республіки Білорусь; а батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа – Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь АР Крим народилась дитина жіночої статі ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка Республіки Білорусь; а батьком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з оголошення судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду       Є.О. Борець