ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 р. 	Справа № 520/15297/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 (головуючий суддя І інстанції: Садова М.І.) у справі №520/15297/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1 , Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом, в якому просив суд: 
- визнати протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі по тексту - Фінансове управління ГШ ЗСУ) щодо невиплати йому “індексації-різниці” грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 3866,21 грн. в місяць за період з 16.05.2020 по 07.10.2020; 
- зобов`язати Фінансове управління ГШ ЗСУ здійснити нарахування та виплату йому “індексації-різниці” грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 3866,21 грн. в місяць за період з 16.05.2020 по 07.10.2020.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 задоволено позов. 
Фінансове управління ГШ ЗСУ, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи, просило скасувати таке рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що посадовий оклад позивача з 16.05.2020 по 07.10.2020 внаслідок законодавчих змін не підвищувався та визначався постановою КМУ №704, яка вже діяла на момент призначення позивача з 16.05.2020 на посаду.
Вважає, що відсутні правові підстави для перерахунку та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 16.05.2020 по 07.10.2020 із урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Посилається на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 04.04.2024 у справі №160/2481/23.
Крім того, зазначає поклавши на відповідача обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію різницю грошового забезпечення 3866,21 грн. суд втрутився в дискреційні повноваження відповідача.
Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу. 
На підставі положень ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що у спірний період позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , яка перебувала на фінансовому забезпеченні Фінансового управління ГШ ЗСУ. 
З 07.10.2020 позивач звільнений та виключений зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення, згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 07.10.2020 №203, наказу командувача логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.09.2020 №118 (у зв`язку з закінченням контракту), 
Позивач, вважаючи, що відповідачем порушено його право на отримання “індексації-різниці” грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 3866,21 грн. в місяць за період з 16.05.2020 по 07.10.2020, звернувся з позовом до суду. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу індексацію-різницю за період 16.05.2020 до 07.10.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне. 
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі по тексту - Закон № 2011-XII).
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).
Щодо індексації - різниці грошового забезпечення за період з 16.05.2020 до 07.10.2020. 
З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30 серпня 2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 200/564/23.
Верховний Суд неодноразово викладав правовий висновок, відповідно до якого у березні 2018 року як місяці підвищення доходу військовослужбовця відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі (постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21, 11.12.2025 у справі № 140/7076/22. 
У цьому контексті варто зазначити, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Від встановлення відповідних даних залежить правильність розрахунку грошового забезпечення та відповідно розміру індексації-різниці, належної до виплати.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 16 січня 2025 року у справі № 160/19515/23, від 07 січня 2026 у справі № 200/65/25. 
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні в період з 16.05.2020 по 07.10.2020 у Військовій частині НОМЕР_2 , яка перебувала на фінансовому забезпеченні Фінансового управління ГШ ЗСУ. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2025 (залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025) у справі №520/19524/23 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 “індексації-різниці” грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 3 866,21 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 15.05.2020 року на загальну суму 102 392,26 грн. 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 “індексацію-різницю” грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу у розмірі 3 866,21 грн. в місяць за період з 01.03.2018 по 15.05.2020 на загальну суму 102 392,26 грн.
Вказане рішення суду набрало законної сили - 14.04.2025. 
Судом в цьому рішенні встановлено те, що згідно наданої відповідачем довідки грошове забезпечення позивача у лютому 2018 становило – 12035,25 грн., а саме: посадовий оклад - 1065 грн.; оклад за військовим званням - 125 грн.; надбавка за вислугу років - 416,50 грн.; премія - 4952,25 грн.; ЩДГВ – 4513,50 грн.; надбавка за ОВЗ – 803,25 грн; надбавка за таємність – 159,75 грн.; індексація – 0, 00 грн. 
У березні 2018 грошове забезпечення позивача становило 12632,19 грн., а саме: посадовий оклад - 4790 грн.; оклад за військовим званням - 1340 грн.; надбавка за вислугу років – 2758,50 грн.; надбавка за ОВЗ – 888,85 грн; надбавка за таємність – 718,50 грн.; премія – 2136,34 грн.; індексація – 0, 00грн. 12632,19 грн (СГЗ за березень 2018) - 12035,25 грн. (СГЗ за березень 2018) = 596,94 грн (Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А)). 
Відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, що за обставин цієї справи складає: 4463,15 грн. - 596,94 грн. = 3866,21 грн.
З урахуванням вимог ч.4 ст.78 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне врахувати, встановлені судом обставини у справі №520/19524/23, при розгляді даної справи. 
Отже, позивач мав право на виплату індексації - різниці, з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, у розмірі 3866,21 грн. аж до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення зі служби.
Доказів нарахування та виплати відповідачем (Фінансовим управлінням ГШ ЗСУ) позивачу індексації - різниці грошового забезпечення за період з 16.05.2020 до 07.10.2020 включно у фіксованій величині 3866,21 грн. на місяць, відповідно до приписів абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 матеріали справи не містять.
Відповідачем таких доказів не надано до судів першої та апеляційної інстанцій, тим самим допустивши протиправну бездіяльність.
Посилання скаржника про те, що посадовий оклад позивача, який перебував на фінансовому забезпеченні у відповідача, в спірний період внаслідок законодавчих змін не підвищувався та визначався Постановою КМУ №704, яка вже діяла на момент призначення останнього з 16.05.2020 року на посаду, є такими, що не спростовують права позивача на отримання спірної індексації - різниці грошового забезпечення.
Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 04.04.2024 у справі №160/2481/23, оскільки обставини спірних відносин у даній справі та у справі, що переглядалася судом касаційної інстанції є відмінними. 
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено (доказано) правомірність власної бездіяльності. 
Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про допущення Фінансовим управлінням ГШ ЗСУ протиправної бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за період з 16.05.2020 до 07.10.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078. 
Доводи апелянта щодо безпідставного зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію - різницю грошового забезпечення за спірний період включно у фіксованій величині 3866,21 грн. на місяць, мотивуючи це дискреційними повноваженнями та неможливість вирішення судом такого питання, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне. 
Так, Верховний Суд неодноразово у цій категорії спорів, зауважував, що такий спонукаючий спосіб захисту, враховуючи характер спірних правовідносин, є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову (постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 06.07.2023 у справі № 560/6684/22, від 15.08.2023 у справі № 400/3784/22).
Враховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, повноваження відповідача щодо нарахування та виплати її сум не є дискреційними.
Отже, з огляду на наведені вже вище висновки суду щодо допущення відповідачем протиправної бездіяльності у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає правильним застосований судом першої інстанції спосіб захисту прав позивача у вигляді зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію - різницю грошового забезпечення за спірний період включно у фіксованій величині 3866,21 грн. на місяць, відповідно до приписів абз.4, 6 п.5 Порядку №1078, із урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 у справі №520/15297/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова