Овруцький районний суд Житомирської області    

Справа № 286/4157/25
Провадження № 1-кп/286/4/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
з секретарем ОСОБА_2 , 
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025060500000325 від 10.09.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, безробітного, має на утриманні 3-х малолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, з угодою про визнання винуватості від 19.11.2025, - 
В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Овруцького районного суду від 10.10.2023 у справі № 284/2991/23 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), що мало місце 22.07.2023, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 5 (п`ять) років, яка (постанова) набрала законної сили 20.10.2023.
Однак, ОСОБА_4 умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність даної постанови, та будучи належним чином ознайомленим із нею, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, не виконував вищевказану постанову Овруцького районного суду в частині позбавлення права керування транспортним засобом, та був неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.
Так, постановою судді Овруцького районного суду від 10.10.2023 у справі №284/2991/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, що мало місце 22.07.2023, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 5 (п`ять) років, про що останній був належним чином повідомлений.
Постановою судді Овруцького районного суду від 18.10.2023 у справі №284/3017/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, що мало місце 26.07.2023, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами терміном 5 (п`ять) років, про що останній був належним чином повідомлений.
Крім цього, 25.08.2024 близько 14 години 20 хвилин ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, систематично та умисно не виконуючи вищевказане судове рішення, вчергове в с. Гладковичі, по вул. Київській, не маючи права керування транспортним засобом, керував мотоциклом «Альфа», без реєстраційного номеру, за що був притягнутий працівниками поліції до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП, та 28.08.2024 працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 20400 грн., про що останній був належним чином повідомлений.
Також, 18.07.2025 близько 06 години 05 хвилин ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, систематично та умисно не виконуючи вищевказане судове рішення, вчергове, в лісовому масиві біля с. Гладковичі, не маючи права керування транспортним засобом, керував мотоциклом «Альфа», без реєстраційного номеру, за що був притягнутий працівниками поліції до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121, ч.5 ст.126 КУпАП, та вказані адміністративні матеріали відносно ОСОБА_4 скеровані на розгляд Овруцького районного суду.
Крім того, 31.08.2025 близько 21 години 50 хвилин ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, систематично та умисно не виконуючи вищевказане судове рішення, вчергове, в с. Радчиці по вул. Центральній, не маючи права керування транспортним засобом, керував автомобілем марки ВАЗ-21099, р.н. НОМЕР_1 , за що був притягнутий працівниками поліції до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.125 КУпАП, та 02.09.2024 працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 340 грн., про що останній був належним чином повідомлений.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
19 листопада 2025 року між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, з участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду разом з обвинувальним актом. За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. 
ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , відсутні.
З урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, ставлення підозрюваного до вчиненого діяння, сторони погодилися та узгодили вид і міру покарання за ч.1 ст. 382 КК України у виді 2-х років позбавлення волі зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України, ствердив добровільність укладення угоди і просив її затвердити, погодився на призначення узгодженого покарання.
Прокурор та захисник обвинуваченого вважали наявними підстави для затвердження угоди. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. 
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. 
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. 
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 КК України є нетяжким злочином. Потерпілих у даному провадженні немає.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.382 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу винного, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують покарання.
Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4. ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжні заходи ОСОБА_4 не обиралися. 
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 469, 470, 472-474, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 листопада 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025060500000325 від 10.09.2025, укладену між прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 ..
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, і призначити йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.
Речові докази: оптичний диск з відеозаписом від 31.08.2025 – залишити у матеріалах кримінального провадження. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручития негайно після його проголошення. 

Суддя:	  	ОСОБА_1