Справа №751/9918/25
Провадження №2-а/751/14/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О. 
за участю секретаря судового засідання Рак Я.М.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Управління патрульної поліції в Чернівській області
відповідач – Департамент патрульної поліції
відповідач – поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ігнатенко Андрій Вячеславович

представник відповідачів – Ніколаєць Олена Володимирівна 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівській області, поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ігнатенка Андрія Вячеславовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області рядового поліції Ігнатенка А.В., Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6094423 від 06.11.2025, закриття провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 та стягнення з Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області на користь позивача суму сплаченого судового збору в установленому законом порядку.
Позов обґрунтовано тим, що 06.11.2025 о 09 год 27 хв за адресою: вул. Шевченка, буд. 1, м. Чернігів, поліцейським взводу №2 роти №2 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області рядовим поліції Ігнатенко Андрієм Вячеславовичем винесено постанову серії ЕНА №6094423 відносно ОСОБА_1 за невиконання вимог дорожнього знаку 2.2. ПДР України (проїзд без зупинки заборонено), що призвело до порушення п. 33 ПДР України (порушення вимог дорожніх знаків).
Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 
Позивач зазначає, що вказану постанову отримав засобами поштового зв`язку 11.11.2025 рекомендованим листом.
Позивач оскаржувану постанову вважає протиправною, незаконною, необґрунтованою, а також такою, що підлягає скасуванню, обґрунтовуючи тим, що на перехресті вулиці Княжа та вулиці Шевченка дорожні знаки 2.2. ПДР України (проїзд без зупинки) відсутні. Також інспектором перед відібранням пояснень не роз`яснено права, а питання про їх обізнаність поставлено після складання електронної постанови, чим обмежено позивача в реалізації його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а саме можливості надати пояснення, зауваження, докази по даній справі справі про адміністративне правопорушення та на правову допомогу захисника під час розгляду даноїї справи. Дані дії інспектора призвели до порушень вимог ст. 280 КУпАП, а саме встановлення встановлення факту адміністративного правопорушення, вина особи в його вчиненні та інші.
Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 01 грудня 2025 року відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Представник відповідачів надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами, та надала відеозапис з портативного відео реєстратора.
Також представник відповідачів зазначила, що позивач був пристуній при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та відмовився від отримання її копії, у зв`язку з чим позивач був обізнаний про її існування та у разі наявності сумнівів в її законності міг скористатись правом захисту своїх справ. Оскаржувана постанова містить відмітку про відмову від отримання копії постанови.
Представник відповідачів зазначає, що 06.11.2025 о 09 год 22 хв, в м. Чернігів, під час несення служби нарядом патрульної поліції в місті Чернігові було виявлено транспортний засіб Mercedes-Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Магістратська та під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Княжа, водій вказаного транспортного засобу не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та безпосередньо не зупинився до повної зупинки перед знаком (розміткою 1.12. (стоп-лінія)).
Ігнатенко Андрій Вячеславович є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді поліцейського взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП, має званння рядовий поліції та має право розглядати справи про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 222 КУпАП, зокрема за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно, виявивши порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та виніс постанову відносно ОСОБА_1 серії ЕНА №6094423 від 06.11.2025 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 340 грн.
Представник відповідачів зазначає, що законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця в галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права.
18.12.2025 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазаначив, що постанову він отримав поштою 11.11.2025, тому він не порушив строків оскарження.
Також позивач зазначив, що на за вказаною у постанові серії ЕНА №6094423 адресою: вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, відсутній дорожній дорожній знак 2.2. ПДР «Проїзд без зупинки заборонено». Позивач зазначає, що поліцейський вказав йому лише на порушення правил належного паркування, тобто перетин суцільної лінії 1.1. на острівці безпеки.
Позивач зазначає, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ним було дотримано вимоги дорожнього знаку 2.2. ПДР «Проїзд без зупинки заборонено». Згідно, наданих фото та відео матеріалів видно, що дорожня розмітка 2.2. ПДР розміщена перед нерегульованим пішохідним переходом (1.14.2 ПДР) біля буд. 7 по вул. Магістратська.
Позивач зазначає, що враховуючи рух за іншим транспортним засобом, який здійснив зупинку перед виконання маневру повороту, транспортний засіб позивача не мав технічної можливості продовжувати рух без зупинки слідуючи за ним.
Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.
Згідно частиною 1 статті 269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
06.11.2025 о 09 год 27 хв за адресою: вул. Шевченка, буд. 1, м. Чернігів, поліцейським взводу №2 роти №2 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області рядовим Ігнатенко Андрієм Вячеславовичем винесено постанову серії ЕНА №6094423 відносно ОСОБА_1 за невиконнання вимог дорожнього знаку 2.2. ПДР України (проїзд без зупинки заборонено), що призвело до порушення п. 33 ПДР України (порушення вимог дорожніх знаків).
Підставою винесення постанови стало те, що 06.11.2025 о 09 год 22 хв, м. Чернігів, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 , та не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. ПДР – проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п. 33 ПДР – порушення вимого дорожніх знаків (а.с. 5).
Відповідно до п. 9. постанови, від отримання копії постанови ОСОБА_1 відмовився.
Відповідно до статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в тому числі ч. 1 ст. 121 КУпАП України.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до пункту 1.9 цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно п. 2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Відповідно до п. 8.4.б) ПДР - дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.
Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» повідомляє, що забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.
Відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису, 06.11.2025 екіпажем патрульної поліції під час здійснення патрулювання в м. Чернігів, при повороті з вулиці Реміснича на вулицю Магістратська було помічено, що попереду, на перехресті вулиць Княжа та Магістратська, транспортний засіб Mercedes-Benz E200 під час повороту з вулиці Магістратська на вулицю Княжа, всупереч вимогам дорожнього знаку 2.2. ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», здійснив проїзд вказаного перехрестя без обов`язкової повної зупинки на «стоп-лінії» (запис відео о 09:20:34).
В подальшому, працівники поліції здійнили заходи для зупинки транспортного засобу Mercedes-Benz E200, д.н.з. НОМЕР_1 . 
Після зупинки транспортного засобу, поліцейський повідомив позивачу своє прізвище, ім`я, по-батькові, зробив зауваження позивачу стосовно зупинки з порушенням правил дорожнього руху, на що останній зазначив, що це лише коротка зупинка, посилаюсь на свою зайнятість (запис відео о 09:22:34).
В подальшому, після перевірки документів позивача, поліцейський повідомив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, роз`яснив позивачу його права та запитав чи вони йому зрозумілі, на що позивач відповів: «Так. Зрозумілі» (запис відео о 09:25:25). Після того як поліцейський повідомив, що йому потрібно роздрукувати постанову, позивач попросив направити йому постанову поштою, посилаючись на зайнятість (запис відео о 09:26:25). В подальшому, було винесено оскаржувану постанову.
Суд звертає увагу, що при розгляді адміністративної справи та під час роз`яснення позивачу його прав, останній не висловлював жодних заперечень чи зауважень стосовно розгляду справи та не висловлював своєї незгоди з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Крім того, після того як поліцейський попросив зачекати на роздруківку постанови, позивач, маючи можливість одразу ознайомитися з її змістом, відмовився від її отримання одразу на місці, попросивши надіслати її поштою.
З приводу зауваження позивача щодо відсутності дорожнього знаку 2.2. ПДР «Проїзд без зупинки заборонено» за адресою: вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, суд звертає увагу, що в той же час, у своїй відповіді на відзив на позовну заяву позивач не заперечує факту руху свого транспортного засобу на перехресті вулиць Магістратська та Княжа. 
Стосовно невірно зазначеної адреси при винесенні постанови серії ЕНА №6094423 від 06.11.2025, суд зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду №520/1912/22 від 29.09.2025, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На переконання суду, у даному випадку, неповністю коректне зазаначення місця вчинення адміністративного правопорушення є технічним недоліком постанови та дає підстав для висновку ро незаконність постанови в цілому. 
Стосовно зауважень позивача щодо виконання ним вимог дорожнього знаку 2.2. ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», суд зазначає, що відповідно до відеозапису, дійсно вбачається, що транспортний засіб позивача рухаючись за іншим транспортним засобом не мав технічної можливості одразу проїхати перехрестя. Однак, в той час як попередній транспортний засіб виконав маневр повороту після повної зупинки, транспорний засіб позивача лише пригальмував перед ним і потім без обов`язкової повної зупинки продовжив свій рух (запис відео о 09:20:34).
Суд звертає увагу, що вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» передбачають саме обов`язкову повну зупинку транспортного засобу перед подальшим рухом. Суд зазначає, що рухаючись за транспортним засобом, який здійснив повну зупинку в межах дії даного знаку, а потім продовжив рух, водій наступного транспортного засобу повинен зайняти його місце, здійснити повну зупинку, незалежно від наявності перешкод перед ним і лише потім повинен продовжувати рух, відповідно до вимог Правил дорожнього руху, у потрібному йому напрямку.
Стосовно зауважень позивача щодо ненадання йому можливості для звернення за допомогою до адвоката або іншого фахівця в галузі права, суд зазначає, що як вбачається з відеозапису, позивач після ознайомлення його з правами не заявив такого клопотання, повідомивши лише, що йому зрозумілі його права та послався на свою зайнятість (запис відео о 09:25:25). Тому працівник поліції не міг знати про бажання позивача звернутися за допомогою до фахівця в галузі права при винесенні постанови.
Надаючи оцінку доказам, наданих сторонами, суд вважає доведеним, всупереч положенням п. 8.4.б) ПДР – порушення вимог знаків пріоритету, факт руху транспортного засобу позивача без обов`язкової повної зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».
У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ зазначає, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
У ході розгляду справи не знайшло свого підтвердження порушення відповідачем жодної з вимог, передбачених частиною 2 статті 2 КАС України. Зокрема не знайшли свого підтвердження порушення принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування постанови серії ЕНА №6094423 від 06.11.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівській області, поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Ігнатенка Андрія Вячеславовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовити повністю. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення суду складено 26.03.2026. 

Суддя А. О. Діденко