справа № 208/16460/25
провадження № 2-а/208/55/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А. С.,
за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1  до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - 
В С Т А Н О В И В :
На розгляд суду пред`явлено вказаний адміністративний позов, в якому позивач ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № R266774 від 22 грудня 2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити справу у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. 
Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 
22.12.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову № R266774 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача накладено штраф в розмірі 17000 гривень. 
Вказану постанову позивач отримав 22 грудня 2025 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста і не погодившись з нею, 27.12.2025, звернувся до суду. 
З постановою позивач не погодився і вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням при її винесенні норм матеріального та процесуального права. 
Так, позивач дізнавшись, що його електронний військово-обліковий документ, що є чинним до 21 грудня 2026 року, містить записи такого змісту: «Порушення правил військового
обліку; Причина звернення до Нацполіції: Не прибув за повісткою до ТЦК та СП; Дата звернення: 26.03.2025», керуючись порядком, що встановлений статтею 279-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста подав відповідачу заяву, в якій зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
22 грудня 2025 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста він отримав електронний файл постанови із накладеним кваліфікованим електронним підписом, що є офіційним підтвердженням постанови та дає змогу перевірити її справжність.
Перевіривши справжність постанови на сайті Центрального засвідчувального органу та ознайомившись з її змістом, позивач дізнався, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 22 грудня 2025 року щодо нього була винесена постанова № R266774 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Постановою встановлено: «За результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_3 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.»
Згідно статті 279-9 КУпАП у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не спорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка
притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У постанові про накладення адміністративного стягнення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України визначають розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення.
У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Отже, розглянувши заяву позивача, відповідач, на його погляд, мав винести постанову по справі з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 КУпАП.
Проте, проігнорувавши приписи пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, відповідач наклав на нього адміністративне стягнення після закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Частиною сьомою статті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
В електронному військово-обліковому документі зазначено, що відповідач звернувся до Нацполіції з приводу допущеного позивачем порушення 26 березня 2025 року. Отже, саме цю дату, на думку позивача, слід вважати датою виявлення відповідачем вчиненого ним правопорушення. 
Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. 
Отже, керуючись принципом верховенства права і дотримуючись букви закону вважаю, що моментом виявлення порушення, є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими особами чи органом державної влади. Тому строк притягнення до адміністративної відповідальності у даній справі про адміністративне правопорушення мав обчислюватися з 26 березня 2025 року по 26 червня 2025 року.
Згідно зі статтею 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Сумуючи викладене вище, позивач вважає, що накладаючи на нього адміністративне стягнення 22 грудня 2025 року, відповідач діяв після закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто з порушенням приписів пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, отже, і з порушенням приписів статті 279-9 КУпАП.
Якби відповідач дійсно розглядав щодо нього справу про адміністративне правопорушення з дотриманням приписів пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, він був зобов`язаний винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення, але відповідач не врахував цього, наклавши на нього адміністративне стягнення поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим приписи частини 7 статті 38, пункту 7 частини 1 статті 247, статті 279-9 КУпАП, отже, діяв протиправно.
З огляду на це, винесення тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, на погляд позивача, є протиправним, з порушенням норм процесуального права (а. с. 1-9).
Представником відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (згідно довіреності), подано відзив на позову заяву в порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, відповідно до якого відповідач, посилаючись на норми спеціального закону просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 154 від 23 лютого 2022 року «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Відповідно до абзацу одинадцятого пункту 9 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Згідно Закону України № 1357-ІХ від 30.03.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку», а саме: Розділу ІІ. «Прикінцеві та перехідні положення»:
- територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються на базі діючих військових комісаріатів шляхом їх перетворення протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом;
- територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є правонаступниками військових комісаріатів, на базі яких вони утворюються.
24 лютого 2022 року Президентом України підписано Указ №69/2022 «Про загальну мобілізацію», відповідно до якого оголошено мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей та міста Києва.
Згідно Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у відповідності до наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 року № 22 «Про загальну мобілізацію», з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме: Конституції України, Закону України від 21.10.1993 р. № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), Закону України від 06.12.2001 р. № 1932-XII «Про оборону України» (зі змінами), Закону України від 25.03.1992 р. № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами), ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюються заходи з мобілізації.
Відповідно до статті 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, розглядаються уповноваженою посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої
розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України) у триденний строк після надходження відповідної заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 279-9 КУпАП, у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У постанові про накладення адміністративного стягнення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України визначають розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення.
У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити також відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, у постанові про накладення адміністративного стягнення має міститися інформація про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати штрафу, та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу.
Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ІКС «ОБЕРІГ», Позивач, враховуючи вищезазначене, засобами застосунку «Резерв+» погодився з вчиненням адміністративного правопорушення, та не оспорює його.
Після погодження позивачем вчинення ним адміністративного правопорушення, Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів ІКС «ОБЕРІГ» автоматично було сформовано постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає, що позов не аргументований та такий, що не відповідає нормам чинного законодавства України (а. с. 38-40).
Відповідно до положень ст. ст. 257, 262 КАС України адміністративна справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог (а. с. 35).
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Жук Д. П. (згідно довіреності), в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с.37)
З огляду на вказане, у відповідності ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, надавши юридичну оцінку правам та обов`язкам сторін - приходить до наступних висновків. 
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Предметом позову є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення складена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Враховуючи ст. 235, 278 КУпАП, що до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить розгляд адміністративної справи за порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсування обліково-військових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик у військовий комісаріат, про неподання у військові комісаріати списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).
Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.
Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП передбачено, що положення статей 210, 210- 1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
В матеріалах адміністративної справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № R266774, винесена 22.12.2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 за скоєння вказаного адміністративного правопорушення накладено штраф в розмірі 17000 гривень. (а.с. 15)
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , постанову винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 скасувати, а справу закрити з наступних підстав.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/20022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час. 
Згідно Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у відповідності до наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 року № 22 «Про загальну мобілізацію», з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме: Конституції України, Закону України від 21.10.1993 р. № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (зі змінами), Закону України від 06.12.2001 р. № 1932-XII «Про оборону України» (зі змінами), Закону України від 25.03.1992 р. № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами), ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюються заходи з мобілізації. 
Судом встановлено, що позивач дізнавшись, що його електронний військово-обліковий документ, який є чинним до 21 грудня 2026 року, містить записи такого змісту: «Порушення правил військового обліку; Причина звернення до Нацполіції: Не прибув за повісткою до ТЦК та СП; Дата звернення: 26.03.2025 року», керуючись порядком, що встановлений статтею 279-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста подав відповідачу заяву, в якій зазначив, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.
22 грудня 2025 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста він отримав електронний файл постанови із накладеним кваліфікованим електронним підписом, що є офіційним підтвердженням постанови та дає змогу перевірити її справжність.
Після цього, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд погоджується з думкою позивача, про те що в електронному військово-обліковому документі зазначено, що відповідач звернувся до Нацполіції з приводу допущеного позивачем порушення 26 березня 2025 року. Отже, саме цю дату, слід вважати датою виявлення відповідачем вчиненого ним правопорушення. 
Доказом того, що перебіг тримісячного строку, протягом якого на нього могло би бути накладене адміністративне стягнення має обчислюватися саме з 26 березня 2025 року є його електронний військово-обліковий документ, а також знімок екрану смартфону з повідомленням про порушення у застосунку «Резерв+».(а.с. 22) 
Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. 
Отже, керуючись принципом верховенства права і дотримуючись букви закону суд дійшов висновку, що моментом виявлення порушення, є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими особами чи органом державної влади. Тому строк притягнення до адміністративної відповідальності у даній справі про адміністративне правопорушення мав обчислюватися з 26 березня 2025 року по 26 червня 2025 року.
Згідно зі статтею 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.
Сумуючи викладене вище, суд вважає, що накладаючи на позивача адміністративне стягнення 22 грудня 2025 року, відповідач діяв після закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто з порушенням приписів пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, отже, і з порушенням приписів статті 279-9 КУпАП, а тому відхиляє доводи представника відповідача, що позивач погодився з вчиненням адміністративного правопорушення, та не оспорює його та після погодження позивачем вчинення ним адміністративного правопорушення, Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів ІКС «ОБЕРІГ» автоматично було сформовано постанову по справі про адміністративне правопорушення. Оскільки постанова була сформована поза строками притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченими ст. 38 КУпАП, що є суттєвим порушенням норм КУпАП та тягне за собою скасування постанови.
Таким чином, суд оцінює доводи відповідача як необґрунтовані, а заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про розподіл судових витрат. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення проводиться з урахуванням положень статей 287, 288 КпАП.
З урахуванням вказаного, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступив відповідачем у справі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, ч. 3 ст. 210, 235, 268 КУпАП України, керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 244-246, 286 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1  до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити. 
Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № R266774 від 22 грудня 2025 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Судові витрати по справі, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Рішення суду, відповідно до статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 246 КАС України:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; 
- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .
Дата складання повного тексту судового рішення – 02 квітня 2026 року.

Суддя: А. С. Кузнєцова